Din episoadele anterioare :
Am citit că Aenarii au o formă de abilităţi precognitive.
Ştiam că o să mă întrebi asta.
Hemmer nu poate să vadă,
dar celelalte simţuri ale lui compensează.
Ţii ceva în memoria transportorului.
Pe Rukiya. Fiica mea.
Acum un an, a fost diagnosticată
- cu cygnokemie. - E timpul pentru poveste ?
Exact.
Mi-ai citit-o de o sută de ori.
Asta nu înseamnă că sfârşitul
nu se poate schimba ca prin minune.
Jurnalul personal al ofiţerului şef medical.
Data stelară 2341.6.
Enterprise efectuează un studiu de rutină în nebuloasa Jonisian.
Infirmeria nu prea are ce face,
aşa că, mi-am continuat cercetările.
Condiţia pacientului nu s-a îmbunătăţit.
Lunile au devenit zile şi ore.
Fiecare minut are o valoare incalculabilă.
Mai are atât de puţin timp.
Tati, termină povestea.
Îmi place când citeşti finalul.
Trebuie să te întorci, Rukiya.
Termin-o cu mine, te rog ?
REGATUL ELYSIAN
"Regele Ridley scană câmpul de luptă în timp ce forţele reginei Neve"
"se apropiau de regatul lui."
"Situaţia era disperată."
"Şambelanul regelui, Sir Rauth, se întorsese împotriva lor."
"Singurul lor aliat,"
"prinţesa Thalia, căzuse pradă reginei malefice."
"- Regele Ridley era depăşit şi ..." - Urăsc partea asta.
Dar ai vrut să ţi-o citesc.
Ştiu.
Mereu îmi doresc ca Vânătoriţa să le vină în ajutor.
Să se unească cu Sir Adya
- şi să-l salveze pe rege. - Dar nu asta se întâmplă.
Regele Ridley e forţat să aleagă.
- Să renunţe la arma lui cea mai mare ... - Piatra Mercury.
Sau s-o salveze pe prinţesa Thalia.
Ştiu.
Dar dacă am putea schimba finalul ?
Cândva, când o să creşti mare,
o să-ţi scrii propriile poveşti.
Şi poţi alege ce final vrei.
- Dar trebuie să mă fac bine mai întâi, nu ? - Da.
Când mă fac mai bine, pot să-ţi văd camera ?
O să-ţi arăt întreaga navă.
Te iubesc, tati.
Şi eu te iubesc.
Întotdeauna.
Noapte bună.
Substanţa 3-QND sub control.
Doctore, echipajul navetei a aterizat acum câteva ore.
Există vreun motiv pentru care nu au fost autorizaţi pentru serviciul activ ?
Îmi cer scuze.
M-am pierdut în cercetările mele.
Mă ocup imediat de ei.
- Te apropii ? - Nu.
Ultimul lucru pe care l-am încercat mi-a explodat literalmente în faţă.
Poate că te forţezi prea mult.
Rukiya e de prea mult timp în acel transportor.
Mai mult decât am anticipat.
Chiar şi aşa, nu prea mai are timp.
Trebuie să existe un remediu.
Trebuie doar să-l găsesc.
Îţi înţeleg datoriile de tată.
Dar trebuie să-ţi reamintesc
şi de îndatoririle tale ca ofiţer medical şef.
Am înţeles, cmdr.
Mă voi asigura că echipa e autorizată imediat.
Dar mai întâi odihneşte-te puţin.
- Poţi consulta echipa când eşti mai bine. - Sunt bine.
Consideră-l un ordin, doctore.
Echipajul nu pleacă nicăieri.
Nici Rukiya.
Mulţumesc, Una.
Cadetul Uhura mi-a spus
că toate balizele cu date au fost recuperate.
Şi cu asta, studiul nebuloasei pare a fi complet.
M-aş putea obişnui cu asta.
- D-le ? - Cu asta.
Fără lupte. Fără haos.
Doar scanând o nebuloasă şi concentrându-ne pe ştiinţă.
Un schimb bun de ritm, nu eşti de acord ?
Căpitane, mi-ai spus în mod repetat
că oamenii au o superstiţie
în ce priveşte numirea lucrurilor bune cu voce tare.
D-le Spock, nu te credeam superstiţios.
Erica, stabileşte un curs către Baza Stelară McNair.
- Fac eu cinste. - Curs stabilit,
gata de warp la semnalul dvs, d-le.
Nu spuneţi chestia aia ?
Porneşte.
Am spus "porneşte".
Încerc, căpitane, dar ...
nu ne mişcăm.
Mitchell, ce se întâmpla cu nava mea ?
Toate sistemele par în regulă, d-le, dar nu ne mişcăm.
- D-le Spock ? - Scanările indică
un flux minor sincrotron,
emanând din interiorul nebuloasei.
Poate asta ne-a afectat capabilităţile warp.
- Sau ... - Sau ?
Poate că, într-adevăr, ne-ai deochiat.
Să sperăm că doar pentru asta trebuie să ne facem griji, d-le Spock.
Pike către Inginerie. Mai avem un miez warp ?
În ciuda imobilităţii noastre, nucleul warp
pare să funcţioneze în parametri normali.
Poate că nebuloasa ne-a afectat
doar capacitatea de a crea o bulă de deformare statică.
Sugerez să activăm propulsoarele de impuls
până scăpăm de influenţa ei gravitaţională.
Sunt de acord cu planul d-lui Spock.
Bine. S-o facem.
Transfer energia spre impuls.
Ortegas ? Scoate-ne de-aici.
Ne luăm adio de la nebuloasă, dubla doi.
Puntea către dr. M'Benga. Urgenţă.
- Lt. Ortegas e rănită. - Sunt pe drum, căpitane.
Puntea.
- Bună. - La o parte !
- Trăiască regele ! - Regele.
Ce naiba ?
Spaţiul.
Ultima frontieră.
Acestea sunt călătoriile navei stelare Enterprise.
Misiunea sa de cinci ani :
să exploreze lumi noi şi ciudate ...
să caute noi forme de viaţă
şi noi civilizaţii,
să se aventureze pe tărâmuri necercetate încă.
Am venit s-o văd pe Ortegas, dar ...
Ortegas. Adică ...
Vrei să spui Sir Adya. Vino, vino.
Sir Adya ? Din carte ?
Carte, sire ?
E cumva o glumă, căpitane ?
Dacă vă doriţi glume, pot chema bufonul Curţii.
- Chemaţi bufonul Curţii ... - Nu.
- Aşteptaţi ! - Doar ...
Toţi sunteţi îmbrăcaţi ca personaje din cartea pe care i-o citesc fiicei ...
Ortegas e Sir Adya.
Şi tu evident eşti ... Sir Amand Rauth ?
Şambelanul tău loial.
- A fost ideea ta ? - Ce anume, sire ?
Poate ar fi mai bine să stai jos, rege Ridley.
Poate ar trebui să mă aşez.
Poate Alteţa Voastră e însetată. Un strop de vin v-ar împrospăta.
Ce faci ?
Încerc să-l ajut pe regele nostru obosit.
De unde a apărut vinul, Rauth ?
Să vedem. De lângă acea carafă.
Bunăstarea regelui e datoria mea sacră.
Orice băutură va fi gustată mai întâi de mine.
Şi ca şambelan,
sănătatea regelui e principala mea preocupare.
Cuvintele tale ar putea lustrui cel mai bun măr, Sir Rauth.
Poate ar fi mai adecvate ...
la bucătărie.
Un moment. Computer, detectezi vreun semnal anormal pe punte ?
- "Computer" ? - Evident se referă la ...
- Oracol. - Computer ?
ANALIZÃ SISTEM
TOATE SISTEMELE SUNT NORMALE
Explozia.
Poate că 3-QND mă face să halucinez.
- Trebuie să merg la infirmerie. - La infirmerie.
Scuze, Alteţă. Unde e această "infirmerie" ?
Trebuie să fac rost de o navă ?
Ştiam că ceaţa asta e un semn rău de îndată ce a apărut.
Ceaţă ? Ce ceaţă ?
Un perete misterios de fum.
A cuprins întregul regat, sire.
Aer otrăvit.
Bănuiesc că e un blestem trimis de regina Neve.
Vrăjitoria e arma unui laş.
Aş muri oricând răpusă de sabie.
- Serios ? - Unde vă duceţi ?
- Sire ? - Mă duc să iau un medic ...
Un dispozitiv magic. Se numeşte tricorder.
O să-mi ofere nişte răspunsuri.
Rămâneţi aici. Amândoi.
- Regele meu. - Domnul meu.
Mă bucur să te revăd, rege Ridley.
Ce te aduce în Sanctuarul meu ?
Căutam ăsta.
Un fel de ... piatră vindecătoare ?
Conform scanărilor sunt perfect sănătos.
Scanări ?
Permite-mi să te examinez.
Atât de multă durere.
Îţi îngreunează spiritul.
Ar fi trebuit să vii mai devreme la mine.
Şi ce spune dispozitivul tău despre mine ?
Nivelurile tale de dopamină sunt foarte ridicate.
Dopamină ?
Regele meu.
Ştiu că ai spus să nu te urmăm, dar prinţesa Thalia a insistat.
Dragul meu viteaz rege Ridley.
Sunt atât de recunoscătoare că te-am găsit în sfârşit.
Regina Neve mi-a invadat regatul.
E obsedată de Piatra Mercury. Crede că e la mine.
Garda ei Purpurie mi-a capturat tronul şi mi-a închis supuşii.
De-abia am scăpat cu viaţă, ca să nu mai zic de Runa.
- Nu-i aşa ? - Asta e ...
- Mami te iubeşte mult. - E groaznic.
Ştiu că Piatra Mercury se află în posesia ta.
Eu ...
Desigur. Da. Piatra e în siguranţă.
Ascultă-mă.
Dacă nu valorifici puterile pietrei
ca s-o capturezi şi s-o opreşti pe Regina Neve,
ne va înlănţui pe toţi.
Regatul tău va cădea la fel ca al meu.
Ce e asta ? Nu seamănă cu Piatra Mercury.
Eşti foarte perspicace. Nu este.
Mai ai o armă în arsenalul tău puternic.
Brutala regină Neve nu are nicio şansă, nu-i aşa, Runa ?
Prinţesa Runa te aplaudă.
Cum sunt nivelurile ei de dopamină ?
Mai ridicate decât în mod normal.
- E rău ? E bine ? - E interesant.
E un semn de intensificare al activităţii neurologice.
Regele meu, prinţesa are dreptate.
Dacă nu eşti pregătit să foloseşti puterea pietrei,
permite-mi să conduc un atac asupra Gărzii Purpurii.
Capetele lor vor cădea.
Poate ne-am putea abţine de la orice tăiere inutilă a vreunui cap.
Păcat.
Lt. Mitchell, ia-ţi mâinile de pe mine. Sunt ofiţerul tău superior.
Garda Purpurie.
Daţi-mi drumul. O să ajungeţi la Curtea Marţială.
Tăcere. Credeai că nelegiuirile tale vor rămâne nepedepsite, vrăjitorule ?
Nu sunt un vrăjitor.
- Sunt inginerul şef. - Porţi haine de vrăjitor.
E absurd. Nu ştiu de unde au venit. Au apărut din neant.
Dovezi ale puterii tale, vrăjitorule.
Curmaţi nelegiuirile voastre, blestemată Gardă Purpurie !
Cruzimea voastră va lua sfârşit, căci regele Ridley e aici
să bage frica în sufletele voastre infame.
Eliberaţi-l pe vrăjitorul Caster imediat.
Nu răspundem în faţa ta, rege fals.
Decât dacă ai venit să ne dai Piatra Mercury.
Cum rămâne cu Carta Tratatelor ?
Nu sunt pădurile lui Lady Audrey teritoriu neutru
conform pactului regal ?
- Nu aveţi niciun drept aici. - Regele grăieşte adevărul.
Regina Neve nu mai recunoaşte Carta Tratatelor.
Acestea sunt acum pădurile ei,
şi în curând şi regatul tău va fi al ei.
- Hemmer. - Doctore M'Benga,
te rog, ajută-mă. Toţi şi-au pierdut minţile.
Regele meu, poate e timpul să dezlănţui puterea pietrei.
Nu am piatra.
- Ce ? - Dar ştiu cine ar putea s-o aibă.
Acel vrăjitor, Caster ?
El ştie unde se află.
Trebuie să-l salvăm.
- Absolut. Bun plan. - Fantastic.
Regina Neve îl va ţine pe Caster aici,
în cea mai adâncă parte a temniţei ei,
în centrul regatului ei, înconjurată de cele mai puternice forţe şi arme ale ei.
Regele meu, nu trebuie să te duci.
Cu siguranţă vei cădea victimă magiilor ei cele mai groaznice.
Prinţesa e înţeleaptă, ca întotdeauna.
O încercare de salvare ar fi nechibzuită.
Diplomaţia ar putea fi mai prudentă.
Îmi pare rău, dar ne trebuie Piatra Mercury.
- Şi nu pot s-aud de frica ta. - Ajunge !
Vom încerca diplomaţia.
Dacă nu merge, poţi tăia ceva în două.
Mulţumesc, sire.
Starfall e însetată.
Ce nume ridicol pentru o sabie.
- Tu eşti ridicol. - Mă veţi escorta la regina Neve.
Cu cât mai puţine discuţii, dacă se poate.
Cum rămâne cu mine, lordul meu ?
- Şi cu Runa ? - Ea ar trebui să rămână aici.
Şi tu ar trebui să rămâi să o protejezi.
Un plan înţelept, regele meu. Te vom aştepta să te-ntorci.
Şi dacă vei cădea în luptă, voi cânta ...
un cântec epic ...
Grozav. Bine. Să mergem.
Cred că aş fi mai util dacă aş rămâne ...
- Hai, omule ! - Bine.
Aceşti codri sunt plini de steaguri purpurii.
Regina Neve e tot mai sfidătoare.
Nu suntem singuri.
Un pas în faţă. Încet.
Te rog. Îndreaptă aia în altă parte.
- Pollux, Vrăjitorul ? - Rege Ridley.
Sunt surprins să te găsesc aici,
deşi nu ştiu dacă mi se pare o prostie sau un act de curaj.
Corect.
Îl căutăm pe vrăjitorul Caster.
Îl căutaţi degeaba, a căzut în mâinile reginei Neve.
Şi ce ne opreşte să mergem acolo să-l salvăm ?
Mlaştina Morţilor Infinite.
Nu e o mlaştină bună.
Singura cale spre regatul ei trece direct prin mlaştină.
Ne întoarcem, atunci ?
- Da ? Nu ? - Aş muri la nesfârşit
ca să nu te mai aud smiorcăindu-te.
Eşti sigur, Pollux, că nu ne poţi ajuta ?
- De ce v-aş ajuta ? - Deoarece ...
Caster este fratele tău ?
- Este ? - Nu ştiam.
- De unde ştii ? - Am citit într-o carte.
Şi tu l-ai ... ajuta pe Caster ?
Nu l-ai folosi pentru puterile lui ?
Dacă ne conduci prin mlaştină,
promit să-l eliberez.
O să vă ajut, atunci.
Există o cale în jurul mlaştinii. Un drum secret.
Întunecat. Urmaţi-mă.
Regina Neve îl are pe fratele meu Caster în temniţele ei.
Acest tunel ar trebui să ne ducă acolo.
Eşti sigur că putem avea încredere în el ?
Nu.
Sunt sigur că nu putem avea.
Dar e în regulă.
Doar aşa putem ajunge la Caster.
Dacă spuneţi dvs, sire.
Bun venit în regatul meu.
Îngenunchiaţi în faţa mea.
Da, desigur.
Regele meu, am căzut într-o capcană.
- Am bănuit eu. - Ştiai ?
Vag. În orice caz, ştiam că regina Neve ar trebui să intre cam acum în poveste.
Şi eu ştiam că ar fi trebuit să rămân în castel.
Mereu e mai în siguranţă acasă.
Bun venit, rege Ridley.
Spune-mi, unde e Piatra Mercury ?
Sincer, ar putea fi oriunde.
Bine.
Îmi las torţionarii să-i afle locaţia.
Îşi iubesc meseria.
Sunt foarte ... minuţioşi.
Caută peste tot.
Îţi promit, vei fi răsplătit bine pentru loialitatea ta, vrăjitorule.
Mulţumesc, regină Neve.
Aţi vrut să-mi vedeţi fratele ?
Acum vă puteţi alătura lui.
În temniţă.
Nu mai rezist !
Zidurile !
Zidurile mă înconjoară !
Hemmer, mă bucur să te văd.
Noi suntem singurii care nu am fost afectaţi ?
- Aşa se pare. - Ştii de ce toţi se poartă atât de ciudat ?
Toţi interpretează personaje dintr-o carte pentru copii
- numită Regatul Elysian. - O carte pentru copii ?
- De unde ştii asta ? - Fiindcă i-o citesc fiicei mele.
E o poveste lungă.
Întrebarea importantă e de ce noi nu suntem afectaţi şi ei da.
Credeam că întrebarea importantă era :
unde este Piatra Mercury ?
- Piatra ? - E o armă.
Dar e fictivă. Din carte.
- Unde e arma asta ? - În carte, Caster
îl ajută pe regele Ridley s-o găsească.
- Habar n-am cum s-o găsesc. - Ştiu. Am venit să te salvez
pentru că eşti singurul neafectat în afară de mine,
ceea ce înseamnă că mă poţi ajuta să rezolv problema reală.
Cum reparăm toate astea ?
- Unde erai când a început ? - În Inginerie.
Verificasem motoarele warp, când dintr-odată am simţit ...
Nu ştiu, o conştiinţă lângă a mea.
Din fericire, anii mei de pregătire telepatică
mi-au permis s-o blochez.
O conştiinţă ?
De unde provenea ?
N-am avut timp să-mi dau seama.
Presupun că sunt în stare să-mi păstrez amintirile
datorită abilităţilor mele telepatice.
Doctore, te-ai gândit cumva că entitatea pe care am simţit-o
ar fi putut scoate povestea din mintea ta ?
- Dar de ce ? - Nu putem şti fără să întrebăm.
Hemmer,
crezi că poţi intra din nou în contact cu această entitate ?
Contactul e neplăcut. De aceea l-am blocat.
Simţeam că mi se scurge creierul prin nas.
I-am făcut asta odată unui om.
Am simţit însă că entitatea nu se află pe o altă navă,
ci face parte din nebuloasă.
Crezi că dacă accesăm matricea de scanere a navei,
putem învăţa mai mult despre entitatea asta ?
E foarte posibil. Ingineria e aproape.
Pot controla sistemele navei de acolo.
Mai întâi trebuie să găsim o cale să ieşim de aici. Şi repede.
Poate voi reuşi să ne scoatem de-aici
cu ajutorul unei magii puternice numită ştiinţă.
Ce-ar spune un magician uman ?
- Abracadabra. - Abracadabra. Îmi place.
Nu vă uitaţi. O să vă orbească.
- Şi tu ? - Eu sunt un vrăjitor.
Slavă Domnului.
Nu-i rău, vrăjitorule.
Îmi place ... ştiinţa asta.
Cum adică prizonierii au scăpat ?
Vrăjitorul a făcut o vrajă ca să iasă din temniţă.
Şi tu stai aici în loc să te duci după ei.
- Eram pe cale s-o fac. - Erai pe cale s-o faci ?
Eşti pe cale să-ţi pierzi capul.
Fii recunoscătoare că regina ta se simte mărinimoasă astăzi.
Îţi mai dau o şansă să-mi intri în graţii.
Pollux, ia-mi Garda Purpurie şi adu-mi înapoi prizonierii
înainte să te arunc în temniţă în locul lor.
Cum doriţi, stăpână.
După ce intrăm, pot bloca uşa.
Asta ar trebui să ne dea timp să accesăm matricea de scanere a navei.
- Şi despre ce navă vorbeşti ? - Spock.
Pollux.
- La o parte din faţa noastră. - Sau ce ?
Eşti neînarmată.
M-am înarmat.
Se pare că Adya are lupta sub control.
Poate că v-aş sluji mai bine din siguranţa castelului.
- Sigur. - Mulţumesc, sire !
Pe bune ?
Sir Rauth nu e cunoscut pentru vitejia lui.
- Asta nu s-a terminat. - Ba da.
Ce se întâmplă ? Ea cine e ?
Z'ymira, vânătoriţa.
E un aliat.
- Z'ymira. - Adya.
Ai spus că o să mă vizitezi.
- Am fost ocupată. - Era greu să trimiţi un corb ?
Putem face asta mai târziu ?
Ţi-am salvat viaţa. E ceva, nu ?
Oricât de recunoscător ţi-aş fi pentru orice e asta,
ar trebui să mergem în Inginerie.
Da. Să punem capăt acestei fantezii înainte ca cineva să păţească ceva.
Foarte neobişnuit.
Când scanez nebuloasa detectez o singură formă de viaţă,
inclusiv activitate cerebrală, însă niciun semn de corp fizic.
O conştiinţă fără corp.
Plutind în spaţiu.
Cu puterea de a crea o nouă realitate ?
Parcă ai descrie un Dumnezeu.
Doctore, cunoşti teoria creierului Boltzmann ?
Îmi amintesc ceva de la universitate.
Un creier Boltzmann e teoretic o conştiinţă generată spontan.
E posibil să fi întâlnit una.
Într-o zi, din nimic, o fiinţă omnipotentă ...
pur şi simplu apare ?
Şi această conştiinţă ne-a prins cumva nava în nebuloasă ?
Şi a transformat echipajul
în personaje dintr-o carte citită de mine ?
Cel puţin te-a făcut eroul.
Să spunem că ai dreptate.
Cum reuşim să o oprim ?
Fiindcă până nu o oprim, suntem blocaţi aici.
Poate că tu eşti problema.
Recrează o poveste citită de tine.
E posibil ca entitatea să-ţi citească undele cerebrale.
Dacă putem găsi o metodă să întrerupem acea conexiune,
rănindu-te, de pildă, entitatea ne-ar putea da drumul.
Îndrăzneşti să-mi ameninţi regele ?
Retrage-te, Adya.
Pot să trag o săgeată în el, dacă ajută.
Nu prea înţeleg ce se întâmplă. Credeam că vrem să rănim regele.
Ce-i cu tine ? Am jurat să-l protejez.
N-o să înţelegi asta niciodată, nu ?
Sunt Vânătoriţa Pădurii.
I-am jurat loialitate doar ei. Ştii asta.
Uneori mă întreb dacă avem ceva în comun.
Poate că diferenţele voastre v-au atras.
Staţi aşa. Ceva nu e-n regulă.
Maiestate ?
Povestea nu e aşa.
Voi două ...
Adya, Z'ymira ... nici nu vă cunoaşteţi.
Nu vreau să te contrazic, dar ne cunoaştem ...
- destul de bine. - Destul de bine.
Dar n-ar trebui.
Voi două nu vă întâlniţi deloc în carte.
Doar dacă ... Rukiya.
Rukiya ? E un personaj ?
E fiica mea.
Nu i-a plăcut niciodată cum se termină povestea.
Voia ca Sir Adya şi Z'ymira să facă echipă.
I-am spus că atunci când va creşte
va putea deveni scriitoare, alegându-şi propriul final.
Sugerezi că entitatea n-a luat povestea de la tine,
ci de la fiica ta ?
Unde e Rukiya ?
A dispărut.
A fost teleportată din buffer la 08:45, în această dimineaţă.
Undeva pe navă.
Dar nu-mi dă locaţia exactă.
- Foarte ciudat. - Hemmer ...
fiica mea e foarte bolnavă.
Cu cât stă mai mult în afara transportorului,
cu atât mai repede va progresa boala ei.
- E pe moarte. - Îmi pare rău, doctore.
Lasă-mă să te ajut.
Trebuie s-o găsim.
Încep să cred că doar ea poate opri asta.
Piatra Mercury e o fată ?
Dacă e adevărat ... o să i-o iau.
Şi o s-o fac a mea.
Cum veţi face asta, stăpână ?
Nu. Nu, nu, nu, nu. Dezleagă-mă, brută.
Nu, nu, nu. Sunt prea tânăr ca să mor.
Te rog. Te implor ... cruţă-mi viaţa.
Depinde de tine dacă trăieşti sau mori, Sir Rauth.
Ce vrei de la mine ?
Loialitatea ta.
Codrii o cheamă.
Fir-ar să fie !
Doctore ?
Bănuiesc că nu ai găsit-o.
Nu. N-am găsit-o. Cineva ...
ceva ...
a luat-o din transportor şi a ascuns-o.
Poate că abordăm greşit situaţia.
Unde ar vrea să meargă fiica ta ?
Camera mea e aici.
Rukiya a spus mereu că vrea să o vadă.
Maiestate, mă bucur să te văd teafăr şi nevătămat.
Nu graţie laşităţii tale.
Mă tângui. Nu sunt un luptător.
Dar la ce ar fi ajutat moartea mea, dacă ar fi dus la declinul regelui ?
Ţi-ai găsi scăparea din orice situaţie.
Vă rog, acum nu e timpul să vă certaţi.
Trebuie să ajungem imediat în camera mea.
Deschide.
Îmi pare rău, domnul meu.
Credeai că o să te las să distrugi tot rodul muncii mele, rege Ridley ?
Ar fi trebuit să ştiu că o să ne trădezi, Rauth.
Sincer, şi eu ar fi trebuit să ştiu.
Asta face şi în carte.
Nu te învinovăţi.
Îmi pare rău, Maiestate.
Dar mi-a promis regatul tău,
cine ar putea refuza aşa ceva ?
Bine.
Fiindcă tu nu vrei să mi te supui, am găsit pe cineva care-o va face.
Renunţă, frăţioare. Nu te poţi pune cu mine.
Nu ai de ce să mori.
Pollux are dreptate. Tot ce vreau
e arma secretă a regelui Ridley.
Această aşa-zisă ... Piatră Mercury.
Fata din camera lui.
Dă-ne-o, şi vă las pe tine şi pe Caster să trăiţi.
N-o să te atingi de fiica mea.
Sau voi năpusti puterea regatului meu este voi.
Are dreptate, regină Neve.
Întoarceţi-vă acum,
sau voi dezlănţui toată forţa puterilor mele de ...
vrăjitor.
O să ... O să vă trimit în singularitate.
Un tărâm întunecat plin de haos şi monştri, şi ...
Nu există un astfel de loc, regină. E o cacialma.
Ce faci ?
Abra ... cadabra !
Super puteri magice.
Am găsit ăsta în Infirmerie.
L-am setat să declanşeze transportorul. Sunt în cala 12.
Încă o dată, magia ştiinţei învinge !
Prea mult ? Ştiu.
Sir Adya, păzeşte-mi camera.
Cu viaţa mea, sire.
Tati, ai ajuns !
Niciun semn de cygnokemie.
Eşti sănătoasă.
- Cum ? - Prietena mea m-a făcut bine.
Prietena ta ?
M-a trezit, şi ne-am jucat. Puteam să te văd, tati.
Ai făcut o treabă grozavă.
- Te-ai distrat ? - Da.
Dar gata cu joaca. Putem reveni la normal ?
De ce ? Prietena mea mi-a spus că ne putem juca cât vreau eu.
Prietena ta îmi răneşte prietenii fără să vrea.
Trebuie să se întoarcă la vieţile lor.
Trebuie să mă întorc în transportor, tată ?
Nu ştiu.
Sincer, nu înţeleg ce se-ntâmplă.
Rukiya.
- Pot vorbi cu prietena ta ? - Nu aşa merg lucrurile.
Poate ...
te pot ajuta eu.
Ai spus că dacă încerci să te conectezi iar la acea conştiinţă, ai putea să mori.
Ştiu, dar dacă Rukiya i-ar spune prietenei ei că trebuie să vorbim,
entitatea ar fi mai predispusă să coopereze.
Vor să vorbească cu tine, dacă e în regulă.
Dacă vrei, poţi vorbi prin mine.
Te rog, fii blândă.
Nu trebuie să iei copilul.
Nu-ţi vrem răul.
Dar vreau să pui capăt acestei fantezii.
Îmi pui echipajul în pericol.
Nevoile echipajului tău sunt irelevante.
Trebuie să protejezi copilul.
Te-ai ataşat de Rukiya.
- Semănăm. - Era singură.
Ca mine.
Singură ? De unde ai ştiut ?
Când v-am scanat nava, am simţit-o închisă în maşina ta.
I-am simţit singurătatea.
Asemănătoare cu a mea.
Am creat lumea asta pentru ea.
Să-i ofer o parte din copilărie pe care tu nu i-o permiteai.
Încercam s-o protejez.
Tot ce-am făcut a fost ca să-mi ţin fata în viaţă.
Căutam un remediu.
- Dar acum sunt mai bine, tati. - Şi îţi mulţumesc pentru asta.
Dar orice faci ca să creezi fantezia asta,
echipajul nu poate trăi aşa.
- Trebuie să-i eliberezi. - Dacă plec, copilul va muri.
Prezenţa mea o vindecă.
Dacă eliberez nava, iar copilul merge cu tine,
se va îmbolnăvi din nou.
Nava nu poate rămâne aici.
Atunci trebuie să alegi. Echipajul sau fiica ta.
Nu-mi poţi cere asta.
M-am distrat aici.
Dar dacă vrei, mă întorc în transportor, tati.
Trebuie să mai existe o altă cale.
Există.
Aţi putea pleca şi ea să rămână.
- Cum ar trăi ? - Doar trupul îi e bolnav.
Dar şi-ar putea uni conştiinţa cu mine.
Nu ar mai fi bolnavă. Nu ar cunoaşte moartea.
Tati ?
Prietena ta ...
Vrea să te duci cu ea.
Poţi să vii şi tu, tati ?
Ştii cum în poveste regele Ridley are Piatra Mercury ?
Vrea s-o păstreze. Îl protejează.
Îl face fericit.
Până când află că are un suflet.
Şi că va muri dacă o păstrează.
Trebuie să-i dea drumul.
Deşi asta înseamnă că nu va mai fi fericit.
Tu eşti Piatra mea Mercury.
Îţi aminteşti când ţi-am spus că odată o să-ţi scrii poveştile ?
Poate că acea zi e azi.
Dar tu alegi.
Vreau s-o fac.
Bine, fetiţa mea curajoasă.
Te iubesc, tati.
Şi eu te iubesc, draga mea.
Întotdeauna.
Mă gâdilă, tati.
- Rukiya ? - Bună, tată.
Mulţumesc. Pentru tot.
Ai avut dreptate, mi-am creat propriile aventuri.
Aş vrea să-ţi pot spune ce-am văzut.
Ce-ai văzut ? De-abia ai plecat.
Clipe pentru tine au fost ani pentru mine şi Debra.
Debra.
- Ai numit entitatea după ... - Mama.
Semeni ... atât de mult cu ea.
Da ?
Sunt fericită. În siguranţă.
Ai făcut ce trebuia.
Într-o zi ne vom revedea. Ştiu asta, dar ...
acum trebuie să-ţi trăieşti viaţa.
Să-ţi creezi propriile poveşti.
Promite-mi că o să fii fericit.
Promit.
Am o migrenă teribilă.
Doctore ... sunt în camera ta ?
Nu-ţi aminteşti ?
Ultimul lucru pe care mi-l amintesc ...
era că ne-am blocat în nebuloasa Jonisian.
Jurnalul ofiţerului medical şef. Adnotare.
Nimeni din echipaj nu-şi aminteşte ce s-a întâmplat.
Graţie entităţii. Fiicei mele. Sunt sigur.
Jurnalele de supraveghere sunt goale.
E ca şi cum toţi ar fi pierdut 5 ore.
- Cu excepţia mea. - Joseph ?
- Rukiya ? - E bine.
Trăieşte.
E în siguranţă.
Dar, Una, am trăit ceva ... extraordinar.
Şi nimeni de pe navă nu-şi aminteşte.
Ştii ce s-a întâmplat în cele 5 ore lipsă.
- Pare o poveste pe cinste. - Este.
Începe ...
ca toate poveştile bune.
A fost o dată ca niciodată ...