Anterior în Colony :
Ați fost repartizați într-o tabără de muncă și centru de distribuție
a Autorității.
Ce-i asta ? Cine v-a ordonat să-mi percheziționați casa ?
Am fost trimis aici pentru că acest birou a eșuat
să se ridice la standardele Autorității.
Vei avea șansa să dovedești.
- Am nevoie să lucrezi pentru mine. - Ce ?
Știu ce ai făcut și am și dovezile.
Nu uita să-l iei pe Charlie, astăzi.
- Ne vedem diseară. - Am înțeles.
- N-am putut să-l iau pe Charlie. - Mă duc eu.
Guvernul l-a găsit în cartierul Santa Monica.
Vreau să-l văd pe Solomon.
Fiul tău ar fi murit de foame pe străzi, dacă n-aș fi fost eu.
Charlie !
Bine !
Următorul !
Pregătiți-vă actele !
- Te înscrii în Pălăriile Roșii ? - Dacă mă primesc.
Ai antrenament militar sau ai tras cu arma ?
Am făcut cardio kickboxing. Se pune ?
Am auzit că sunt disperați pentru mai mulți oameni. Probabil vor lua pe cine pot.
Sper să ai dreptate. Mi-ar fi de folos rațiile extra.
Următorul cort, înăuntru. Bun, haide, mișcare.
- Succes. - Mulțumesc.
Hai, să mergem. Mișcă-te.
Oprește-te aici.
Colaborezi, mori.
COLONIA Sezonul 02, Episodul 03 "Sublimare"
- Asta ... nu arată bine. - O să răzbunăm asta pentru tine.
Trebuie superiori, o să se întâmple acum.
'Neața. Au zis că aveți nevoie de mine. Cine sunt tipii ăștia ?
Profesioniști.
Comedia asta pe care am moștenit-o are alt sens acum că știu că vechiul
regim recruta oameni de la matrimoniale.
Eram în baza de date administrativă. Abilitățile mele includ ...
O carieră în contraspionaj ?
Fost C.I.A., divizia Operațiuni.
Interpol. MI-6.
Au fost trimiși dinafara cartierului să curețe dezastrul ăsta,
lucru care nu e doar stânjenitor. Poate avea consecințe serioase.
Trebuie să-l găsim pe Broussard și să recuperăm artefactul Gazdelor.
Și nimic din CV-ul tău sau din ce ai făcut până acum, nu mă face să cred
că vei fi utilă în acțiunea asta.
D-le, lucrez în acest cartier de 6 luni.
Știu trecutul insurgenței, cum e structurată.
- Și am numeroase contacte. - Nu-mi zi că ești valoroasă.
Arată-mi.
Bine. Să recapitulăm prin cele 10 calități.
Bine ?
Numărul 1.
- Supunerea. - Foarte bine.
- Numărul 2 ? - Munca conștiincioasă.
- Alo ? - Vrei la cumpărături ?
Îmi pare rău. Cine e ? Abia te aud.
Sunt persoana care știe totul despre prieteniile tale trecute.
Este un târg de schimburi în Parcul MacArthur.
De dragul familiei tale, ne vedem acolo în jumătate de oră.
- Venerația. - Foarte bine.
Educare.
Trebuie să mă ocup de ceva la Yonk. Poți să ai grijă de Gracie ?
Desigur, d-nă Bowman. Putem vorbi puțin, înainte ?
Da. Ce este ?
Nu înțeleg de ce Gracie nu-și poate continua lecțiile cu Hudson în Zona Verde.
Schimbarea decorului distrage atenția.
Mă cert cu sora mea.
Ai încercat să asculți părerea surorii Maddie ?
A fost primită în Ziua cea mai mare. E o mare onoare.
O să țin cont.
- Te iubesc. Ne vedem în curând. - Te iubesc. Pa.
Bun. Unde am rămas ?
Să vedem. Da.
Ți-e foame ?
Bună idee.
Păstreaz-o pentru mai târziu.
Vrei să vezi ceva fain ?
Am rămas cu asta de la muncă, de acum 3 ani.
Prin ...
și prin.
Ai fost împușcată ?
Fiecare cicatrice e o poveste. Cu cât trăiești mai mult, cu atât ai mai multe.
Nimic de care să fii stânjenit.
Un tip m-a lovit cu o placă. Avea un cui în ea.
Poate îi spunem tatălui tău că o ai ...
fiindcă te-ai izbit de un zid.
Ține-l. Haide. Ia-i ghetele. Grăbește-te.
Bine ai venit în baltă, peștișor.
Voi doi, acolo !
Pe aici. Luați-vă posturile. Mișcare.
Ce s-a întâmplat cu ghetele tale, puștiule ?
- Ai găsit ceva ce-ți place ? - Ce vrei de la mine ?
Știi ce vreau.
Ți-am zis deja că nu ți-l pot da pe Broussard. N-am legături cu el.
Nu te cred.
Am un nou șef.
Va întoarce orice piatră din cartier.
Singura cale de a-l opri e să-i dai ce vrea.
Nu vreau să te predau, dar dacă nu mă ajuți,
n-am de ales.
- E un microfon la Securitatea Internă. - Poftim ?
O mică dronă care arată ca o albină. Așa și-au luat informațiile
pentru operațiunile lor.
- O albină ? - Atât pot să-ți spun.
Te rog nu mă mai cauta.
Intră.
- Ești bine ? - Da. Sunt bine.
Când vor începe să se întâmple aceste lucruri,
să vă uitați în sus și să vă ridicați capetele,
pentru că izbăvirea voastră se apropie.
Luca 21:28.
Cum se compară versetul ăsta cu cel din Coran ?
Sau din scripturile timpurii ale Hinduismului ?
Ei bine, e aceeași poveste de bază.
Noi, omenirea, vom înfrunta o mare încercare.
Da. Exact.
Totuși, toate aceste religii promit, de asemenea,
că vom ieși mai puternici din asta, decât am fost la început.
Luați, spre exemplu, conceptul budist de Nirvana.
E totul în regulă, Katie ?
- Acest ultim an a fost greu. - Nu zău.
- Nimeni n-a plănuit așa ceva, nu ? - Omul plănuiește. Zeii râd.
Știi, eu ...
Fiecare a reacționat la asta în felul propriu, corect ?
Trebuia să acționez.
Și cred că mi-am pus idealurile înaintea familiei.
Să ne recunoaștem păcatele e întotdeauna dificil.
Dar să ne asumăm responsabilitatea pentru ele e o altă chestiune.
Îmi voi asuma responsabilitatea pentru tot ce am făcut.
Nu vreau să-mi afecteze fiica. Suntem singuri.
Ai o familie în cartier, nu ? O soră ?
Nici asta n-a fost ușor.
Din experiența mea, legătura de sânge va învinge mereu,
dacă-i dai șansa.
Trebuie să te întrebi ce contează mai mult pentru tine :
problemele sau mândria ?
Asta abia așteptai să-mi arăți ?
Ăsta va fi spațiul perfect.
Mult mai primitor ca o biserică.
Sigur, mai are nevoie de muncă, dar imaginează-ți niște bannere mov,
picturi pe pereți, mobilă modernă,
o schemă de lumini mai caldă.
Bine.
Ți-ai luat angajamentul ăsta, nu ?
Cu cât facem mai multe locuri de închinat, cu atât va crește influența noastră.
- Îmi place. - Da ?
Îmi place !
Și e doar începutul a ceea ce vom realiza împreună.
Ce naiba ți s-a întâmplat ?
Sunt bine.
N-arăți bine.
Știu cine te-a atacat și ți-a luat ghetele.
Cine ?
Nu-l poți lăsa să scape cu furtișagul. Locul ăsta te va mânca de viu.
Cum vă înțelegeți ?
Ca între hoți. Ai găsit ce căutai ?
Da.
Ce s-a întâmplat ?
Solomon nu te va mai deranja pe tine sau prietenii tăi, din nou.
La ce naiba te-ai gândit ? Solomon are parteneri de afaceri.
Imediat ce-și vor da seama ce s-a întâmplat, vor distruge cartierul, căutându-ne.
Atunci, mai bine plec.
Da.
Și vin cu tine.
În L.A. ?
Nu rămân aici să-ți plătesc stricăciunile. Îmi ești dator, Bowman.
În regulă.
Trebuie să găsim o cale de ieșire de aici.
Vreo șansă ca toți trei să ne urcăm în mașina ta
și să trecem prin poarta L.A., fără un permis de tranzit ?
Nu.
Haide. Trebuie să știi altă cale de ieșire din cartier.
Am putea folosi un cărăuș.
- Știi vreunul ? - Unul.
Dar n-o să-ți placă.
Mulțumesc că ai venit.
Ai zis că e important,
Putem ...
Așează-te, te rog.
Vreau să-mi cer scuze
pentru că am trecut peste tine și m-am dus la Nolan.
Am probleme, Mad.
Am nevoie de ajutorul tău, din nou.
Ce se întâmplă ?
Lucrurile devin foarte rele în cartier
și o femeie de la Securitatea Internă a început să pună întrebări.
Ce fel de întrebări ?
Will e dincolo de Zid și Bram e în pușcărie.
Și ei cred că au dat de ceva.
- Și cred că vor venit după mine. - Asta-i ridicol. O să vorbesc cu Nolan.
Nu, nu, nu, nu. N-o fă. Ai găsit un sanctuar.
Nu vreau să-ți stric asta.
Vreau doar să știu că dacă îmi bate cineva la ușă,
o să ai grijă de Gracie.
Desigur, Katie.
Dar n-o să ți se întâmple nimic.
Mulțumesc.
Desigur.
Sunt prietenă cu Chuck. Deschide.
Avem nevoie de 3 bilete de ieșire din cartier.
Ce aveți de dat la schimb ?
Nu e de ajuns.
Am un loc. Generator, ferestre acoperite,
tunel de evadare, suficientă mâncare pentru un an, cel puțin.
Vorbesc de o mică avere.
Sună a paradis. Deci, de ce vrei să pleci ?
- M-am săturat să trăiesc pe plajă. - Vreau să știu cum funcționează.
Treceți peste Zid.
E o zonă joasă unde Zidul trece prin munți.
- Are doar 46 m înălțime acolo. - Cum o faci ?
Ei bine, drona mea ia o frânghie,
o fixează în vârf. Urcați pe o parte, coborâți pe cealaltă.
- Vorbești serios ? - N-am zis că va fi ușor.
Copii au mai făcut-o. Mai în vârstă ca el, totuși.
- Dar dronele lor ? - Vârful Zidului e un punct mort.
Lansează de acolo, dar senzorii lor nu se activează imediat.
Tu le poți vedea, dar ele nu te văd pe tine.
Bun. Ai auzit planul.
- Ești ok cu el ? - E doar un zid.
Despre asta e vorba.
Bun. Atunci, mergem acasă.
Explică-mi, din nou, de ce pierdem timp prețios, căutând în birourile noastre.
- Sursa mea mi-a zis că suntem ascultați. - De o albină.
E de încredere.
D-nă, la asta vă refereați ?
În biroul meu. Acum.
Spune-mi sursa ta.
Nu cred că e o idee bună. Este sperios.
Știe că am fost ascultați și crede că avem scurgeri de informații,
- deci, vrea să aibă de-a face doar cu mine. - N-am timp să-mi dau seama
dacă știi să folosești un agent sau a fost un accident norocos.
Sau mi-ai dat asta pentru că nu te-a costat nimic.
Adu-mi ceva palpabil despre Broussard,
imediat,
sau preiau operațiunea.
Ai înțeles ?
Da, d-le.
Mi-ai luat ...
Dă-i ! Dă-i !
Iisuse, Jenkins !
Conduci un lagăr de muncă sau "Octogonul" ? (n.t. film)
Securitatea e responsabilitatea mea și mă ocupam de situație.
Evident aveai treaba sub control.
Unul dintre motivele pentru care am fost trimis aici este de a scădea rata
de epuizare a prizonierilor.
Dacă nu scade, poate le explic metodele tale.
Ce-i asta ?
E o Biblie.
Și ăsta e un Coran.
Și asta e opera lui Confucius.
Și unul dintre volumele Tipitaka budistă.
E un cuvânt nostim.
Știu că Lindsey te-a învățat
că ceea ce cred alți oameni este rău.
Dar nu e nimic rău în a gândi pentru tine însăți.
Da ?
Ia spune-mi. Care e lucrul tău preferat pe care
l-ai învățat de la Ziua cea mai mare ?
Îmi place cum că, după Ziua cea mai mare, oamenii nu vor mai muri.
Sigur.
Bine.
Știai că sunt povești exact ca asta
în fiecare dintre cărțile astea ?
Sunt ?
Sunt.
Ce zici să citim unele dintre ele și să vorbim despre asta ?
Lindsey s-ar supăra.
Asta rămâne între noi.
Lindsey nu va ști.
Promit.
Bine.
În regulă.
Am ales una.
Gardul graniței Zonei Verzi e mai sus pe deal. Poate 10 minute.
Țineți ochii deschiși. Rămâneți împreună. Să mergem.
- Ești bine ? Îți iau eu bagajul. - Mă descurc.
- Rezistent puștiul. - Nu știu de unde o moștenește.
De la maică-sa, probabil. Deci, ce se întâmplă cu tine și Katie ?
- Nimic. - Vrăjeală.
De când ai ajuns aici, nu i-ai menționat numele, măcar.
S-a încurcat ...
- Cu ... - Rezistența.
Chiar te așteptai ca Katie Bowman să stea în casă și să nu facă nimic,
în timp ce restul lumii se face pulbere ?
Desigur că nu, dar nu trebuia să mă mintă, să mă manipuleze,
să ne pună familia în pericol.
Doar că reunirea familiei mele părea singurul lucru pe care îl pot controla.
Poate n-am fi putut să-i batem pe extratereștri, dar măcar puteam face asta.
Iar acum ?
Nu știu ce mă așteaptă dincolo de zidul ăla.
Glumești ? Restul vieții tale.
Mi-au plăcut poveștile pe care le-am citit,
mai ales cea cu peștele care a devenit prea mare pentru iaz.
E bună.
Nu crezi în Ziua cea mai mare, nu ?
Nu.
Nu cred.
Te întristează ?
Lindsey zice că trebuie să crezi în Ziua cea mai mare să fii parte din ea.
Nu vreau să fii lăsată în urmă.
Știu ce zice Lindsey.
E doar o fată, iubire. N-are toate răspunsurile.
Și nici eu.
Știi ... trebuie să pui întrebări
și trebuie să te încrezi în inima ta. Nimeni nu-ți poate spune
în ce să crezi. Trebuie să decizi singură.
Și uite, vei ... vei face greșeli. Așa învățăm. Cu toții.
Chiar și tu ?
Am făcut multe greșeli.
Ce zici să ...
petreci mai mult timp în Zona Verde cu mătușa și vărul tău ?
- Ca atunci când tata a plecat după Charlie ? - Da, da, chiar așa.
Noi doi de data asta, da ?
Știi, e o casă mare și au tot ce ai nevoie.
Mamă ...
- ce s-a întâmplat ? - Nimic, iubire.
- Îți faci griji pentru tata și Charlie ? - Dacă-mi fac griji ? Nu.
Nu, pentru că cred că tatăl tău îl va găsi pe Charlie
și o să aibă grijă de el. Nu trebuie să-ți faci griji de asta.
Ce vreau ca tu să știi
e că te voi iubi mereu, indiferent de orice.
Da.
Sunt mereu aici, în inima ta.
Bine ?
- Putem citi altă poveste ? - Desigur. Da, da, da.
Adu o carte.
Mama, Bram și Gracie ...
sunt ...
în viață ?
Sunt ... bine.
Abia așteaptă să te vadă acasă.
De ce n-ai venit să mă iei ?
E în regulă.
E în regulă. Alo ?
Am făcut dezinsecție în birou, cum ai zis,
dar am vorbit cu șeful meu ... și nu e suficient.
Nu-i mai pot ține.
Sunt gata să vă dau ce vreți.
Vreau să ne vedem singure.
Da ?
Am vorbit cu sursa mea. Ni-l dă pe Broussard.
- Când ? - Mâine.
Poate nu ești așa de nepotrivită pentru slujbă așa cum am crezut.
N-o da în bară.
Unde mă duceți ?
Ieși de aici.
Ești celălalt fiu al lui Will Bowman. Îți știam numele la un moment dat,
dar l-am uitat.
- Bram. - Așa e.
Ca tipul care a scris "Jekyll și Hyde".
"Dracula".
Văd că semeni puțin cu taică-tău.
Nu ți-e teamă să intri în biroul cuiva și să-l corectezi.
Vino. Stai. Mănâncă.
Te-au prins trecând pe sub Zid.
Ce ai văzut acolo ?
Nimic. Era gol.
Atunci, ai fost norocos.
Îl știai pe tata. Te rog, vreau doar să merg acasă.
Și eu.
Dar mi-e teamă că ne va costa pe amândoi ceva muncă.
Ce zici de ghete noi ?
Vrei să mă vezi mort ?
Corect.
- Ești mai descurcăreț decât pari. - Ce vrei ?
Șeful nostru neandertalian de securitate e prea prost să observe,
dar revolta crește în tabără. De exemplu, luptele întotdeauna
încep la docurile de încărcare.
Niciodată în camere sau băi, niciodată în sala de mese.
Docul de încărcare. De ce crezi că se întâmplă asta ?
- Pentru că fură lucruri. - Înveți repede.
Caracteristică în familie, bănuiesc. După cum spuneam, și eu vreau
să scap de aici și nu se va întâmpla,
decât dacă voi conduce o tabără curată.
Fără furturi, fără rezistență, fără prostii.
Dar nu pot să fac asta fără informații.
Vrei să fiu spionul tău ?
Dacă te ajut, ajung acasă ?
Știi unde e taică-tău ?
Mama mi-a zis că a trecut Zidul și s-a dus să-l caute pe Charlie.
Pentru că i-am dat eu un permis de trecere.
Înțelegi, poți avea încredere în mine că mă țin de cuvânt.
Bine.
Bun, toată lumea înapoi.
Bun, suntem fixați.
Începeți cățărarea.
Bine.
Nu uita,
desfaci, închizi, la fiecare nod.
Desfac, închid, la fiecare nod.
În regulă.
Să vedem ce poți.
M-am cățărat pe lucruri mai grele. Sunt în spatele tău.
Nu mi-e frică.
Știu.
Haideți. Trebuie să vă mișcați.
- Dați-i drumul. - Ia-o înainte.
Mulțumesc.
N-ai ce vedea în jos.
Privirea înainte, bine ?
- Bine. - Bine. Să continuăm.
Tată !
E în regulă. Am prins-o. Rezistă. Vin.
Rezistă, Charlie !
Bine. Ține-te de asta. Ești în regulă.
Te descurci de minune. Te descurci.
Haide, Charlie. Suntem aproape acasă.
Așteaptă.
Mișcă ! Mișcă ! Trebuie să ne mișcăm !
Haide, Will. Să mergem ...
Devon !
E bine, prietene. Te iubesc.
E în regulă.
Ghete noi. Nu le pierde.
Nu ciudatul ăla mi-a furat cizmele.
Eu port 40. El cât are ? 50 ?
A fost o capcană.
M-ai trimis să iau bătaie cu un motiv.
Da.
Îmi pare rău pentru asta.
Vreau să știu de ce.
- Ai copii ? - Nu. 2 nepoate în Texas.
Sau au fost.
Sigur.
Am vorbit serios.
Ți-a expirat timpul. Trebuie să dai ce-ai promis.
O să-mi duc fata acasă la soră-mea, în Zona Verde.
Poți să vii și tu, dacă vrei.
Și apoi vin cu tine la Securitatea Internă.
Ai vrut pe cineva. Mă ai pe mine.
- Am nevoie de Broussard. - Ți-am zis că nu ți-l pot obține.
Nu mințeam.
Știi, după Sosire, am fost îngrozită de cât de ușor renunțau oamenii la libertate,
fără să lupte, doar ca să păstreze un simulacru al vieții lor normale.
Acum, ți-aș da orice pentru o zi
cu soțul și copiii mei în casa noastră veche.
Nu pot trăi cu o sabie deasupra capului meu.
Este în regulă. Mă poți aresta.
Sau nu. Este decizia ta.
Crezi că mă poți manipula ...
pentru că sunt slabă.
Nu cred că ești slabă.
Cred că ai o conștiință.
Tu ai conștiință ?
Te gândești la oamenii
care sunt morți din cauza ta ?
În fiecare zi.
Nu contează.
Nu mai pot opri asta.
E mai mare decât mine.
Nu te voi învinovăți.
Vorbesc serios.
Nu te voi învinovăți.
Gracie, trebuie să mergem !
- Ce se întâmplă ? Nu înțeleg. - E cum am vorbit aseară.
O să te duci sus în Zona Verde cu mătușa Maddie și vărul tău.
Ia-ți bagajul.
Mamă, nu vreau să merg în Zona Verde. Vreau să stau aici cu tine.
Știu, drăguțo, și eu aș vrea să stai cu mine.
Vino aici.
Vreau să te știu în siguranță.
Ai un suflet curat, fata mea.
Ai încredere în inima ta și vei fi bine întotdeauna.
Cine-i ăla ?
Charlie !
Tată ?
Charlie. Tată.
Sunt aici.
Doamne, mi-a fost dor de tine !
Băiatul meu.