Bine, ține-l. Nu trage.
Vezi încotro tragi ?
Bine.
Acum să ne facem griji de cum ajungi acolo.
Pune piciorul aici. Cu vârful în direcția aia.
Așa. Bine ?
- Poți să vezi ? - Da.
Ești sigură ?
Dar acum ? Poți să vezi acum ?
Bun.
Gata ? Trei degete.
Frumos !
- Bună aruncare, puștiule ! - Poftim.
Vreți maioneză sau muștar sau amândouă ?
Cine vrea maioneză pe un hot dog ?
Iartă-ți frații. Două muștaruri, te rog ! Mulțumesc, mama.
S-a făcut.
Nate, maioneză sau muștar ?
Vreau ketchup.
Ai grijă la cot ...
Bună treabă, Hawkeye ! Du-te după săgeată.
Destul cu antrenamentul. Supa e gata.
Bine. Venim. Ne e foame.
Lila, să mergem.
Lila ?
Dragă ?
Iubito ?
Băieți !
Băieți ?
Laura !
Nu trebuie să faci asta,
fiindcă doar menții poziția.
Haide.
A fost aproape.
Acesta e un gol. Suntem la egalitate, 1 la 1.
Aș vrea să mai încerc odată.
Suntem la egalitate.
Simți tensiunea ? E distractiv.
A fost oribil. Acum ai o șansă să câștigi.
Și ai câștigat. Felicitări.
Un joc corect.
Bravo ție.
Te-ai distrat ?
A fost distractiv.
E pornită ?
Miss Potts ... Pep.
Dacă găsești această înregistrare ...
n-o posta în mediile sociale. O să fie foarte dureroasă.
Nu știu dacă o să vezi vreodată astea.
Nu știu dacă tu încă ...
Doamne ! Sper ...
Azi e 21 ... 22.
Știi, dacă nu era teroarea existențială
a privitului în vidul spațial, la propriu,
aș spune că mă simt mult mai bine azi.
Infecția și-a urmat cursul, mulțumită albăstrelei de acolo.
Ți-ar plăcea de ea. Foarte practică.
Doar puțin sadică.
Unele celule de energie au fost distruse în bătălie, dar am găsit o cale să inversăm
încărcarea ionică pentru a ne câștiga, aproximativ, 48 de ore de joacă.
Dar acum e moartă.
Suntem la 1.000 de ani-lumină de cel mai apropiat magazin.
Oxigenul se va termina mâine dimineață.
Asta va fi.
Și, Pep, eu ...
știu că am zis fără alte surprize,
dar trebuie să spun că speram să mai pot face o ultimă surpriză.
Dar se pare că ...
Știi cum se pare că e.
Să nu-ți pară rău.
Vreau să spun, dacă plângi două săptămâni
și apoi îți vezi de viață cu vină enormă.
Ar trebui să mă întind. O să-mi alin ...
Te rog să știi că ...
Când plutesc în derivă, și va fi la revedere permanent ...
mă voi gândi la tine.
Fiindcă mereu ești tu.
- Nu l-am putut opri. - Nici eu.
L-am pierdut pe puști.
Tony, noi am pierdut.
Este ...
Doamne !
E în regulă.
Au trecut 23 de zile de când Thanos a venit pe Pământ.
Guvernele lumii sunt fărâmițate.
Părțile care mai funcționează încearcă să ajungă la un consens
și se pare că el a făcut ...
A făcut exact ce a zis că va face. Thanos a șters ...
50 % dintre toate ființele vii.
Unde e acum ? Unde ?
Nu știm.
A deschis un portal și a trecut prin el.
Ce e cu el ?
E scos din sărite.
Crede că a eșuat.
Ceea ce s-a întâmplat, dar se petrec multe lucruri pe aici, nu ?
Sincer, în secunda asta, am crezut că ești un ursuleț de pluș.
Poate că sunt.
Îl vânăm pe Thanos de săptămâni întregi.
Scanări spațiale de profunzime și sateliți și nu am găsit nimic.
- Tony, te-ai luptat cu el. - Cine ți-a zis asta ?
Nu m-am luptat cu el.
Nu. Mi-a stâlcit fața de o planetă în timp ce
un magician de pe Strada Bleecker i-a dat piatra.
- Asta s-a întâmplat. N-a fost vreo luptă ... - Bine.
Ți-a dat indicii ? Coordonate, ceva ?
Am văzut asta acum mulți ani. Am avut o viziune pe care n-am vrut s-o cred.
Credeam că visez.
- Tony, vreau să te concentrezi. - Și eu am avut nevoie de tine.
La trecut. Cam asta e ce ai avut tu nevoie. E prea târziu, amice.
Îmi pare rău.
Știi de ce am nevoie ? Să mă bărbieresc.
- Și cred că-mi amintesc că am zis ... - Tony ...
de ce în caz contrar
avem nevoie de un costum de armură în jurul lumii. Vă amintiți asta ?
Chiar dacă ne afecta libertățile noastre prețioase sau nu. Asta ne trebuia.
- Asta n-a ieșit, nu ? - Am spus că vom pierde.
Ai spus : Vom face și asta împreună.
Ghici ce, Căpitane ? Am pierdut.
N-ai fost acolo.
Dar asta facem, nu ? Ne dăm silința după ce se întâmplă ?
Suntem Răzbunătorii ? Nu Prevenitorii ?
Bine. Ți-ai spus punctul de vedere. Stai jos, bine ?
- Nu, ăsta e ... E grozavă, apropo. - Tony, stai jos !
Avem nevoie de tine. Ești sânge proaspăt. Niște bătrâni obosiți ...
N-am nimic pentru tine, Căpitane. Nu am coordonate,
indicii, strategii, opțiuni ...
Zero. Nimic. Nada. Pic de încredere, mincinosule ...
Ia asta. Găsește-l și pune-i asta.
Te ascunzi.
- Tony ! - Sunt bine.
Bruce i-a dat un sedativ. O să doarmă restul zilei.
Aveți grijă de el. O să aduc un elixir bezurian când mă întorc.
- Unde te duci ? - Să-l omor pe Thanos.
Știi că lucrăm ca o echipă aici
și între noi lucrurile sunt puțin cam fragile.
Ne dăm seama că acolo sus e teritoriul tău, dar asta e și lupta noastră.
- Măcar știi unde e ? - Cunosc lume care ar putea ști.
Nu te deranja.
Îți pot spune unde e Thanos.
Thanos a petrecut mult timp încercând să mă perfecționeze.
Când muncea mi-a povestit despre marele lui plan.
Chiar dezasamblată, voiam să-i fac pe plac.
Am întrebat : unde am merge odată ce planul era terminat ?
Răspunsul lui a fost mereu același.
În Grădină.
E drăguț. Thanos are un plan de pensionare.
Atunci, unde este ?
Gând Thanos a pocnit din degete,
Pământul a devenit sursa unui val de energie de proporții cosmice.
Nimeni n-a mai văzut așa ceva, până acum două zile.
Pe această planetă.
Thanos e acolo.
A folosit pietrele din nou.
Am merge acolo fără toată lumea, știi ?
- Încă are pietrele, deci ... - Să mergem după el.
- Le folosim să aducem lumea înapoi. - Pur și simplu ?
Da. Pur și simplu.
Chiar dacă e o șansă mică să putem repara asta ...
Vreau să spun, suntem datori tuturor ce nu sunt prezenți aici să încercăm.
Dacă facem asta, de unde știm că se va termina diferit decât înainte ?
Fiindcă înainte nu mă aveați pe mine.
Fata nouă, toată lumea din camera asta o are cu viața de supererou.
Și dacă nu te superi că întreb, unde naiba ai fost tot timpul ăsta ?
Sunt multe alte planete în Univers.
Și, din păcate, nu vă au pe voi.
Îmi place de ea.
Să mergem după nenorocitul ăsta.
RĂZBUNĂTORII
~ SFÂRȘITUL JOCULUI ~
Bine. Cine de aici n-a fost în spațiu ?
Ar fi bine să nu vomitați în nava mea.
Ne apropiem de salt în 3, 2, 1.
Mă duc jos pentru recunoaștere.
- O să funcționeze, Steve. - Știu.
Fiindcă nu știu ce voi face dacă nu funcționează.
Fără sateliți, nave, armate, apărare de niciun fel.
Doar el.
Atunci e destul.
Nu.
Unde sunt ?
Răspunde la întrebare.
Universul are nevoie de corecție.
După asta, pietrele nu mai au niciun scop, dincolo de tentație.
Ai ucis miliarde !
Ar trebui să fiți recunoscători.
- Unde sunt pietrele ? - S-au dus.
- Reduse la dimensiune de atomi. - Le-ai folosit acum două zile.
Am folosit pietrele ca să distrug pietrele.
Aproape m-au ucis.
Dar munca s-a terminat. Mereu va fi așa.
Sunt inevitabil.
Trebuie să răscolim locul ăsta. Trebuie să mintă.
Tatăl meu e multe lucruri.
Mincinos nu e unul dintre ele.
Mulțumesc, Fiică.
Poate te-am tratat prea aspru ...
Ce ai făcut ?
Am tras la cap.
CINCI
CINCI ANI
CINCI ANI MAI TÂRZIU
Deci ...
Am ieșit la o întâlnire, alaltăieri.
E prima dată în 5 ani, știi ? Stai acolo, cina ...
Nu știam despre ce să vorbim.
Despre ce ați vorbit ?
Niște prostii, știi ? Cum s-ar fi schimbat lucrurile și ...
Slujba mea, slujba lui ...
Cât de dor ne e de Mets.
Apoi totul a devenit liniștit ...
A plâns în timp ce ne serveau salatele.
Dar tu ?
Am plâns înainte de desert.
Dar ne mai vedem, deci ...
Grozav.
Ai făcut partea cea mai dificilă. Ai făcut saltul,
n-ai știut unde vei ateriza.
Și asta e. Aceștia sunt pașii mici pe care trebuie să-i faci.
Să încerci să devii un întreg din nou. Să încerci să găsești un scop.
Am ajuns în gheață în '45, imediat după ce mi-am cunoscut iubirea vieții mele.
M-am trezit 70 de ani mai târziu.
Trebuie să mergi mai departe.
Lumea e în mâinile noastre.
Depinde de noi.
Și trebuie să facem ceva.
Altfel ...
Thanos ar fi trebuit să ne ucidă pe toți.
Ce naiba ?
Hope ?
Ajutor !
Puștiule !
Ce naiba s-a întâmplat aici ?
CEI DISPĂRUȚI
Doamne ...
Nu. Te rog. Nu.
Scuză-mă. Îmi pare rău. Nu, Cassie, nu.
Nu.
Te rog ...
Nu, Cassie.
Ce ?
Cassie ?
Tată ?
Ești atât de mare !
ZONĂ RESTRICȚIONATĂ NU INTRAȚI
Da, am abordat nava aia de război suspectă de care ne-a spus Danvers.
A fost un container de gunoi infect.
Deci, mulțumesc pentru pont.
- Ați fost mai aproape. - Da. Și acum mirosim a gunoi.
Ai informații despre cutremurele alea ?
A fost o ușoară subducție în placa africană.
Avem imagini ? Cum ne ocupăm de asta ?
Nat, e un cutremur sub ocean.
Ne ocupăm de ea, fără să ne ocupăm de ea.
Carol, ne vedem aici luna viitoare ?
- Puțin probabil. - Ce, trebuie să te tunzi din nou ?
Ascultă, față cu blană. Acopăr mult teritoriu.
Lucrurile care se petrec pe Pământ
se întâmplă peste tot, pe mii de planete.
Bine spus.
Deci, s-ar putea să nu mă vedeți multă vreme.
Bine. Atunci ...
Acest canal e mereu activ. Dacă ceva merge prost ...
Dacă cineva dă de necazuri acolo unde n-ar trebui ...
- Vine la mine. - Bine.
În regulă.
Succes.
- Unde ești ? - Mexic.
Federalii au găsit o încăpere plină de cadavre.
Par niște tipi din cartel. N-au avut șansa să-și scoată armele.
- Probabil o bandă rivală ... - Doar că nu e.
Cu siguranță e Barton.
Ce a făcut aici, ce a făcut în ultimii ani,
scena pe care a lăsat-o ...
trebuie să-ți spun, o parte din mine nici nu vrea să-l găsească.
O să afli unde se duce ?
Nat ...
Te rog.
Bine.
Știi că m-aș oferi să-ți fac cina, dar deja pari destul de nefericită.
Ai venit să-ți speli rufele ?
Și să văd un prieten.
Evident, prietenul tău e bine.
Știi că am văzut un grup de balene când veneam pe pod.
- În Râul Hudson ? - Sunt nave mai puține, apă mai curată.
Știi, dacă ești pe punctul de a-mi spune să privesc partea pozitivă ...
sunt pe punctul de a-ți da în cap cu un sandviș cu unt de arahide.
Îmi pare rău, obișnuința.
Știi că tot spun tuturor că ar trebui să meargă mai departe și să crească.
Unii o fac.
Dar nu noi.
- Dacă merg mai departe, cine face asta ? - Poate nu trebuie făcută.
Nu aveam nimic.
Și apoi am avut asta.
Slujba asta.
Familia asta.
Și am fost mai bună datorită acestui lucru.
Și chiar dacă ...
ei nu mai sunt ...
Încă încerc să fiu mai bună.
Cred că amândoi trebuie să ne vedem de viață.
Tu primul.
Bună !
E cineva acasă ? Sunt Scott Lang.
Ne-am întâlnit acum câțiva ani, la aeroport ? În Germania ?
Mă făcusem foarte mare și aveam masca pusă.
- Nu m-ați recunoaște. - E un mesaj vechi ?
Ant-Man ? Ant-Man, știu că știți asta.
E intrarea principală.
Trebuie să vorbesc cu voi.
Scott.
- Ești bine ? - Da.
Ați studiat, vreunul dintre voi, fizica cuantică ?
Doar în discuții ușoare.
Bun. Deci ...
Acum 5 ani, chiar înainte de ... Thanos,
eram într-un loc numit tărâmul cuantic.
Tărâmul cuantic e ca propriul Univers microscopic.
Ca să ajungi acolo trebuie să fii incredibil de mic. Hope, este ...
Este ... a fost ...
Trebuia să mă scoată de acolo. Apoi a venit Thanos și
- am rămas blocat acolo. - Trebuie să fi fost 5 ani lungi.
Da, dar asta e. N-au fost.
Pentru mine au fost 5 ore.
Vedeți voi, regulile tărâmului cuantic nu sunt la fel ca aici.
Totul e imprevizibil. E sandvișul cuiva ? Mor de foame.
Scott.
Despre ce vorbești ?
Deci ...
Ce spun este că ...
Timpul funcționează diferit în tărâmul cuantic.
Singura problemă este că nu avem o cale de a-l naviga.
Dar dacă am avea ?
Nu pot să nu mă gândesc. Dacă am putea controla haosul
și am putea să-l navigăm ? Dacă ar fi o cale să intrăm
în tărâmul cuantic la un anumit punct din timp și apoi
să ieșim din tărâmul cuantic în alt punct din timp ? Cum ar fi ...
Cum ar fi înainte de Thanos.
Stai, vorbești despre o mașină a timpului ?
Nu, desigur că nu. Nu o mașină a timpului.
E mai mult ca o ...
Da, o mașină a timpului. Știu că e o nebunie. Este.
Dar nu pot să nu mă gândesc la asta. Trebuie să fie ...
Puțin cam ... E o nebunie.
Primesc e-mail-uri de la un raton. Deci, nimic nu mai pare o nebunie.
Deci, cu cine vorbim despre asta ?
E vremea pentru chow !
Morgoona.
Morgan H. Stark. Vrei prânzul ?
- Definește prânzul sau fii dezintegrat. - Bine.
N-ar trebui să porți asta, bine ?
E parte dintr-un cadou aniversar ce-l fac pentru mama.
Poftim. Te gândești la prânz ?
Vrei un pumn de greieri ?
- Nu. - Asta vrei.
- Cum ai găsit asta ? - În garaj.
Serios ?
- O căutai ? - Nu.
Am găsit-o.
Îți place să mergi în garaj ? La fel și lui tati.
E în regulă, de fapt. Mama nu poartă niciodată nimic din ce port eu.
Știm cum sună ...
Tony, după tot ce ai văzut, e ceva cu adevărat imposibil ...
Fluctuația cuantică interferează cu scala Planck,
care declanșează, apoi, teorema Deutsch. Suntem de acord cu asta ?
Mulțumesc.
În termenii lui Layman înseamnă că nu te întorci acasă.
- Am făcut-o. - Nu.
Ai supraviețuit accidental. Este o ...
Este o greșeală cosmică cu șansă de unu la un miliard.
Și acum vrei să faci ...
Cum îi spui ?
- Un furt temporal ? - Da. Furt temporal.
Desigur. De ce nu ne-am gândit la asta ?
Fiindcă e de râs ? Fiindcă este un vis ?
Pietrele sunt în trecut. Ne putem întoarce și le putem lua.
Putem pocni din degetele noastre. Îi putem aduce pe toți înapoi.
Sau să o zbârcim mai rău decât este deja, nu ?
Nu cred că o s-o facem.
Trebuie să recunosc. Uneori, îmi lipsește optimismul ăla bezmetic.
Totuși, speranțele nu ajută, dacă nu există o cale
logică, tangibilă ca eu să execut așa-zisul furt temporal.
Cred că cel mai probabil rezultat va fi sfârșitul nostru colectiv.
Nu dacă urmăm cu strictețe regulile călătoriei temporale.
Asta înseamnă să nu vorbim cu noi în trecut, nu punem la pariuri ...
O să te opresc acolo, Scott.
Chiar îmi spui că planul tău
de a salva Universul se bazează pe Înapoi în Viitor ?
- Nu. - Bun. Îmi făcusem griji.
Pentru că ar fi o prostie. Nu așa funcționează fizica cuantică.
Tony ...
Trebuie să facem ceva.
Am făcut. Și totuși, iată-ne.
Știu că ai multe în joc. Ai o soție, o fiică.
Dar am pierdut pe cineva important pentru mine. Mulți au făcut-o.
Și acum avem șansa să o aducem înapoi. Să aducem pe toată lumea înapoi.
Și îmi spui că tu nici măcar ...
Așa e, Scott. N-o s-o fac. Las-o baltă.
Am un copil.
Mama mi-a spus să vin să te salvez.
Bună treabă. Sunt salvat.
Mi-aș fi dorit să vii aici și să-mi ceri altceva.
Orice altceva. Sincer, mi-ați lipsit, a fost ...
- Și masa e așezată pentru 6 persoane. - Tony, înțeleg.
Și mă bucur pentru tine, serios.
Dar asta e o a doua șansă.
Eu am a doua mea șansă chiar aici, Căpitane.
Nu pot arunca zarurile din nou.
Dacă nu discutăm de muncă, puteți rămâne la prânz.
- E speriat. - Nu se înșală.
Da, dar ce vom face ?
Avem nevoie de el. Ce, ne vom opri ?
Nu. Vreau s-o fac cum trebuie.
Vom avea nevoie de un creier foarte mare.
Mai mare ca al lui ?
Haide. Mă simt de parcă sunt singurul care mănâncă. Ia puțin.
Ia niște ouă.
Sunt confuz.
- Sunt vremuri confuze. - Corect. Nu ...
- Nu asta voiam să spun. - Nu, înțeleg.
Glumesc ! Știu. E o nebunie.
- Port tricouri acum. - Da ! Cum ? De ce ?
Acum 5 ani, am mâncat bătaie.
Doar că a fost mai rău pentru mine. Pentru că am pierdut de două ori.
Prima dată a pierdut Hulk. Apoi a pierdut Bannes. Apoi am pierdut cu toții.
- Nimeni nu te-a învinovățit, Bruce. - Am făcut-o eu.
Ani de zile l-am tratat pe Hulk de parcă ar fi
un fel de boală, ceva de care să scap.
Dar apoi am început să-l privesc ca un leac.
18 luni într-un laborator gamma. Am pus creierul și mușchii la un loc.
Acum, uită-te la mine. Ce-i mai bun din ambele lumi.
- Scuză-mă, d-l Hulk ? - Da ?
- Putem face o poză ? - 100 %, persoană micuță.
Haide, sus. Te superi ?
- Spune verde. - Verde.
Verde.
- Ai reușit ? - E bine.
Nu vreți să faceți una cu mine ? Sunt Ant-Man.
Sunt fani Hulk. Nu-l cunosc pe Ant-Man.
- Nimeni nu-l cunoaște. - Stai, nu, vrea să ...
Vreți să faceți o poză cu el, da ?
Chiar spune că nu vrea. Am înțeles.
Nici eu nu vreau. Nu vreau o poză cu ei.
- O să se întristeze, - Îmi pare rău.
- Au spus că o s-o faci. - Nu mai vreau.
- Că te vei simți prost ... - Ia naibii telefonul.
Mulțumesc, d-le Hulk.
Nu, e grozav, copii. Mulțumesc mult.
- Hulk terminat ! - Bruce.
- Dab. - Bruce.
Ascultă-ți mama. Știe mai bine.
- Legat de ce spuneam ... - Corect.
Toată treaba cu călătoria temporală ?
Nu este în aria mea de expertiză.
Ai reușit asta.
Îmi amintesc de vremea când și asta părea imposibilă.
Să analizez un model, să văd ce iese.
Recomand o ultimă simulare înainte să ne oprim pentru seara asta.
De data asta, sub forma unei fâșii mobius inversată, te rog.
Procesez ...
Dă-mi setul ăla de valori. Aia, factorul de particule și descompunerea spectrală.
- Trebuie să dureze. - O clipă.
Și nu-ți fă griji dacă nu iese. Eu doar ...
Model realizat.
Rahat !
De ce ești trează, domnișoară ?
- Rahat. - Nu, nu spunem asta.
Doar mama spune cuvântul ăsta. Îl stăpânește perfect, e al ei.
De ce te-ai trezit ?
Pentru că fac ceva important. Ce crezi ?
Nu, mă gândesc la ceva.
- Este Juice Pops ? - Sigur.
Ăsta e șantaj.
Geniile gândesc la fel. Juice Pops, exact la ...
ce mă gândeam.
Ai terminat ? Da ? Acum da.
- Fața asta merge acolo. - Spune-mi o poveste.
O poveste.
A fost odată ca niciodată o fetiță mică ce mergea la culcare. Sfârșit.
Asta nu e întreaga poveste.
Haide, e povestea ta preferată.
Te iubesc foarte mult.
Și eu te iubesc de 3.000 de ori.
3.000. E o nebunie.
Culcă-te. Sau îți vând toate jucăriile.
Noapte bună.
Nu că ar fi vreun concurs, dar mă iubește de 3.000 de ori.
Tu ai fost mai jos, undeva între 6 și 900.
- Ce citești ? - O carte despre pregătirea compostului.
Ce mai e nou ?
- Doar ... - Mi-am dat seama ...
apropo.
Știi, ca să discutăm despre același lucru ...
Călătoria temporală.
Ce ?
Asta e ...
Uimitor și terifiant.
Așa e.
- Am avut noroc. - Da. Știu.
- Mulți n-au avut. - Nu, nu pot ajuta pe toată lumea.
- Așa se pare. - Nu dacă mă opresc.
Pot să pun punct și să mă opresc.
Tony ...
să încerc să te opresc a fost unul dintre eșecurile vieții mele.
Uneori simt că ar trebui s-o pun într-o cutie și s-o arunc pe fundul unui lac ...
să mă duc la culcare.
Dar vei putea să te odihnești ?
Bine, să-i dăm drumul. Călătoria temporală, testul 1.
Scott, pornește ... chestia din dubă.
Întrerupătoarele pregătite. Generatoare de urgență așteaptă.
Bun. Pentru că dacă ardem rețeaua, nu vreau să-l pierd pe Micuțul de aici în anii '50.
- Poftim ? - Glumește.
Nu poți spune asemenea lucruri.
Doar ... a fost doar o glumă proastă.
- Glumeai, nu ? - N-am nicio idee.
Discutăm despre călătoria temporală. Ori e o glumă, ori nimic nu e.
Suntem bine ! Pune-ți casca.
Scott, o să te trimit în urmă cu o săptămână, dar tu te vei plimba
timp de o oră, apoi te voi aduce înapoi în 10 secunde.
- Are sens ? - Nu e confuz deloc.
Succes, Scott. Te descurci.
Ai dreptate. Mă descurc, Căpitane America.
Număr până la 3. 3, 2, 1.
Nu se simte bine.
- Ce se petrece. Stai. - Cine e ?
- E Scott ? - Da, sunt Scott !
Spatele meu !
- Îl poți aduce înapoi ? - Lucrez la asta !
Un bebeluș.
- E Scott. - Când era bebeluș !
Adu-l pe Scott înapoi.
Când spun să oprești energia, oprește energia.
Și ... oprește-o !
Cineva a urinat în pantalonii mei.
Nu știu dacă era bebelușul sau varianta mea bătrână.
Sau doar eu.
Călătoria temporală !
Ce ?
Consider asta ca o victorie.
Ce e cu fața lungă ?
Lasă-mă să ghicesc. S-a transformat în bebeluș.
Printre alte lucruri, da. Ce faci aici ?
Ăsta e paradoxul EPR.
În loc să-l duci pe Lang prin timp, ai ajuns să duci timpul prin Lang.
E complicat. Periculos. Cineva ar fi trebuit să te avertizeze.
- Ai făcut-o. - Da ?
Slavă Domnului că sunt aici. Indiferent de asta, am rezolvat-o.
Un GPS timp-spațiu complet funcțional.
Vreau doar pace.
Se pare că resentimentele sunt corozive și urăsc asta.
Și eu.
Avem o șansă să recuperăm pietrele alea, dar
trebuie să spun că prioritatea mea e să aduc înapoi
ce am pierdut. Sper, da.
Păstrez ce am găsit ? Trebuie, cu orice preț.
Și, poate, să nu mor în timpul ăsta ar fi drăguț.
Sună a înțelegere.
- Tony, nu știu ... - De ce ? L-a făcut pentru tine.
În plus, trebuia să-l scot din garaj, înainte să-l ducă Morgan la săniuș.
Mulțumesc, Tony.
Vrei să fii puțin mai discret ? N-am adus pentru întreaga echipă.
- Aducem întreaga echipă, da ? - Lucrăm la asta acum.
- Prietenaș ! Unde e marele verde ? - În bucătărie. Cred.
- Grozav. - Rodent, ai grijă la întoarcere.
E un idiot în zona de aterizare.
Doamne !
Ce faci, bărbat de mărime normală ?
Bine ați venit în Noul Asgard. Vă rugăm să conduceți încet.
Un pas înapoi de la un palat de aur pentru o Alteță Avenger.
Ai puțină compasiune, amice. Mai întâi au pierdut Asgardul,
apoi jumătate dintre oameni. Probabil sunt fericiți să aibă o casă.
N-ar fi trebuit să vii !
Valkyrie !
Mă bucur să te văd, furioaso.
Cred că-mi plăcea mai mult de tine în oricare dintre celelalte feluri.
- El e Rocket. - Ce faci ?
- N-o să te primească. - Atât de rău ?
Îl vedem o dată pe lună, când vine pentru ...
aprovizionare.
- E atât de rău. - Da.
Ce ...
A murit ceva aici.
E cineva ? Thor ?
Ai venit pentru cablu ?
Cinemax nu mai merge de două săptămâni și canalele sportive sunt neclare ...
Băieți ! Doamne !
Doamne ! Ce ați mai făcut ?
Vino aici, ticălos mic !
Nu, e în regulă ! E în regulă.
Nu e nevoie !
Hulk, îi cunoașteți pe prietenii mei, Miek, Korg, nu ?
- Salut, băieți ! - Nu ne-am văzut de mult.
Bere la găleată. Puteți să folosiți wi-fi-ul.
Fără parolă, evident.
Thor, s-a întors. Puștiul de la TV care m-a făcut tâmpit din nou.
- Noobmaster. - Da, Noobmaster69.
Noobmaster. Thor, din nou. Știi tu, Zeul Tunetului ?
Ascultă, amice. Dacă nu ieși din jocul ăsta imediat,
zbor până la tine, vin în pivnița în care te ascunzi,
îți zmulg brațele și apoi ți le vâr în fund !
Așa e. Da, du-te să plângi la taică-tău, nevăstuică !
Mulțumesc, Thor.
Spune-mi dacă te mai deranjează, bine ?
Mulțumesc, așa fac.
Vreți ceva de băut ? Ce beți ?
Avem bere, tequila, tot felul de lucruri.
Amice, ești bine ?
Da, sunt bine ! De ce, nu arăt bine ?
Arăți ca o înghețată topită.
Deci, ce e ?
Avem nevoie de ajutorul tău. S-ar putea să fie o cale să putem repara totul.
Ce, vă referiți la cablu ? Fiindcă mă înnebunește de săptămâni.
Ne referim la Thanos.
Nu spune numele ăla.
Da. Nu spunem numele ăla aici.
Te rog să iei mâna de pe mine.
Acum, știu că ...
tipul te-a speriat.
De ce aș fi ? De ce aș fi speriat de tipul ăla ?
Eu l-am omorât, vă amintiți ?
L-a mai omorât cineva ?
Nu. Așa mă gândeam și eu.
Korg, de ce nu spui tuturor cine i-a tăiat capul lui Thanos.
Stormbreaker ?
Cine a mânuit Stormbreaker ?
M-am prins. Ești într-o poziție dificilă, bine ? Am fost și eu.
Vrei să știi cine m-a ajutat să ies de acolo ?
Nu știu. Să fie ... Natasha ?
Tu ai fost.
Tu m-ai ajutat.
De ce nu-i întrebi pe asgardienii de acolo
cât a valorat ajutorul meu.
Cei rămași, oricum.
Cred că-i putem aduce înapoi.
Oprește-te.
Știu că tu crezi că sunt aici bălăcindu-mă în autocompătimire, așteptând salvarea.
Dar sunt bine, da ? Noi suntem bine, nu ?
Totul e bine aici, amice !
Deci, orice vrei să oferi,
nu ne interesează, nu ne pasă.
La revedere.
Avem nevoie de tine, amice.
Avem bere pe navă.
De care ?
El e ! Îl urmărește pe Akihiko !
De ce faci asta ?
Nu ți-am făcut nimic !
Ai supraviețuit. Jumătate din planetă n-a făcut-o.
L-au primit pe Thanos. Tu mă primești pe mine ...
Nu mai răniți lumea.
Noi rănim lumea ?
Ești nebun !
Stai ! Ajutor !
O să-ți dau orice ! Ce vrei ?
Ce vreau ...
Nu-mi poți oferi.
N-ar trebui să fii aici.
Nici tu.
Am o treabă de făcut.
Așa numești asta ?
Uciderea tuturor acestor oameni n-o să-ți aducă familia înapoi.
Am găsit ceva.
O șansă, poate ...
Nu.
Nu ce ?
Nu-mi da speranță.
Îmi pare rău că n-am putut să ți-o dau mai repede.
Plutește spre stânga. Pe partea aia, Lebowski.
- Ratchet, cum merge ? - Rocket.
Ușurel. Ești doar un geniu pe Pământ, amice.
Da.
Costum pentru călătorie în timp ? Nu e rău.
Ușurel !
- Sunt foarte atent. - Nu, ești foarte asemănător lui Hulk.
- Sunt atent. - Astea sunt particule Pym, bine ?
Și de când Hank Pym nu mai există, asta e.
Asta avem. Nu mai facem.
- Scott, calmează-te. - Îmi pare rău.
Am destul pentru un singur drum, fiecare.
Asta e. Fără repetări. În plus, două teste.
Un test.
Bun. Nu sunt pregătit.
Eu sunt gata.
O fac eu.
Clint, o să te simți puțin amețit
de la schimbarea temporală. Nu-ți fă griji.
Stai puțin, dă-mi voie să te întreb ceva.
Dacă putem face asta, să ne întoarcem în timp, de ce nu
îl găsim pe bebelușul Thanos ? Și ...
- În primul rând, e oribil. - E vorba de Thanos.
Apoi, timpul nu funcționează așa. Schimbarea trecutului nu schimbă viitorul.
Ne întoarcem înapoi, luăm pietrele înainte să le ia Thanos ...
Thanos nu are pietrele, problemă rezolvată.
- Bingo. - Nu așa funcționează.
- Asta am auzit. - Ce ? De la cine ? Cine ți-a spus ?
Star Trek, Terminator, TimeCop, Time After Time,
- Quantum Leap. - A Wrinkle in Time,
- Somewhere in Time, - Hot Tub Time Machine.
Bill and Ted's Excellent Adventure. Practic, orice film cu călătorie temporală.
Die Hard ? Nu, ăla nu e ...
E un lucru știut.
Nu știu de ce toată lumea crede asta, dar nu e adevărat.
Gândește-te, dacă mergi în trecut, trecutul devine viitorul tău.
Și fostul tău prezent devine trecutul.
Care nu poate fi schimbat de noul tău viitor ...
Exact.
Deci, Înapoi în Viitor e o vrăjeală ?
Bine, Clint. Pornim în 3, 2, 1.
Cooper ?
- Unde-mi sunt căștile ? - Lila ?
Lila ! Nu !
Tată ?
Uită-te la mine. Ești bine ?
Da.
A mers.
Bine, deci, cum-ul a funcționat.
Acum trebuie să rezolvăm cu când-ul și unde-le.
Aproape toată lumea din camera asta s-a întâlnit
cel puțin odată cu una dintre cele 6 Pietre ale Infinitului.
Aș înlocui cuvântul întâlnit cu la naiba,
aproape am fost omorât de una dintre cele 6 Pietre ale Infinitului.
Eu nu. Nici nu știu despre ce naiba vorbiți.
Oricum, avem destule particule Pym pentru un drum, fiecare,
iar aceste pietre au fost prin multe locuri diferite în istorie.
Istoria noastră. Deci, nu sunt multe locuri convenabile unde să apărem.
- Adică trebuie să ne alegem țintele. - Corect.
Deci, să începem cu Aether.
Thor, ce știi ?
Doarme ?
De unde să începem ?
Aether, prima, nu e o piatră.
Cineva i-a spus înainte piatră.
E mai mult ca o mâzgă furioasă. Deci ...
Cineva trebuie să o modifice și să nu mai spună asta.
Iată povestea interesantă.
Legat de Aether. Bunicul meu, cu mulți ani în urmă,
a trebuit să ascundă piatra de Dark Elves.
Ființe înspăimântătoare. Deci, Jane ...
Iat-o. Iat-o pe Jane ... E o veche iubire de-a mea.
Și-a băgat mâna într-o piatră odată ...
și Aether s-a băgat în ea.
Și ea a devenit foarte bolnavă. A trebuit s-o duc
în Asgard, de unde sunt eu. Și a trebuit să încercăm s-o vindecăm.
Ne vedeam la vremea respectivă. Am putut să i-o prezint mamei mele ...
care e moartă și ...
Eu și Jane nici măcar nu ne mai vedem, deci ...
Lucrurile astea se întâmplă. Nimic nu ține o veșnicie.
- Singurul lucru care ... - De ce nu te așezi.
N-am terminat. Singurul lucru permanent în viață e efemeritatea.
Grozav.
Ouă ? Micul dejun ?
Nu. Aș vrea un Bloody Mary.
Quill a spus că a furat Piatra Puterii de pe Morag.
- E o persoană ? - Morag e o planetă.
Quill a fost o persoană.
Adică o planetă ? Adică din spațiul extraterestru ?
Uite, e ca un cățeluș, fericit și tot restul.
Vrei să ajungi în spațiu ? Vrei să ajungi în spațiu, cățelușule ?
Te duc eu în spațiu.
Thanos a găsit Piatra Sufletului pe Vormir.
Ce e Vormir ?
Un imperiu al morții, în centrul existenței celeste.
Acolo mi-a omorât Thanos sora.
S-a reținut.
- Tipul cu Piatra Timpului ... - Doctor Strange.
Da, ce doctor era ?
Neurochirurg combinat cu iepurele din pălărie.
Locuință frumoasă în Village, totuși.
- Da. Pe Strada Sullivan. - Bleecker.
Stai, locuia în New York ?
- Nu. Locuia în Toronto. - Da, nu Bleecker. Sullivan.
Dacă alegeți anul corect, sunt 3 pietre în New York.
Nu mă înnebuni !
Bun. Avem un plan.
Șase pietre, 3 echipe, o șansă.
Acum 5 ani, am pierdut.
Cu toții.
Am pierdut prieteni ...
Am pierdut familie ...
Am pierdut o parte din noi.
Azi, avem șansa de a lua totul înapoi.
Vă cunoașteți echipele, vă cunoașteți misiunea.
Găsiți pietrele, aduceți-le înapoi.
Un singur drum fiecare. Fără greșeli. Fără repetări.
Majoritatea dintre noi mergem într-un loc cunoscut.
Dar nu înseamnă că știm la ce să ne așteptăm.
Aveți grijă. Aveți grijă de ceilalți.
E lupta vieții noastre. Și vom câștiga.
Cu orice preț.
Succes.
- Se pricepe la asta. - Nu ?
Bun. L-ați auzit. Învârtiți cheile, pe verde.
Undele activate.
Promiți să returnezi asta întreagă, da ?
Da. Bine.
- O să-mi dau silința. - La categoria promisiuni, a fost jalnică.
Ne vedem imediat.
Bun, aveți însărcinările. Două pietre în centru, una la periferie.
Fiți discreți și stați cu ochii pe ceas.
Simțiți-vă liberi să treceți la bubuială dacă nu merge cum trebuie.
Cred că e subînțeles, dar fie.
Aș fi atent când fac asta. Tocmai am ceruit podeaua.
Doamnă, îl caut pe Doctor Strange.
Ai venit cu 5 ani prea devreme.
Stephen Strange face o operație la 20 de cvartale într-acolo.
Ce vrei de la el ?
Asta, de fapt.
- Mi-e teamă că nu. - Îmi pare rău, dar nu te rugam.
- Nu vrei să faci asta. - Ai dreptate. Nu vreau.
Dar am nevoie de piatra aia și n-am timp să ...
Să o luăm de la început, bine ?
E Jane.
În regulă.
Iată înțelegerea, amice :
O s-o vrăjești și eu o înțep cu asta
și extrag Piatra Realității și dispar într-o clipită.
Vin imediat înapoi, bine ? E o cramă în apropiere.
Tata obișnuia să pescuiască cu un butoi de bere englezească.
- Să văd dacă au două ... - Nu ești suficient de beat ?
Cine e duduia simandicoasă ?
E mama mea. Moare astăzi.
Astăzi e ?
Nu pot face asta.
N-ar trebui să fiu aici. Nu trebuia să vin. A fost o idee proastă.
- Vino aici. - Nu, cred că am ...
- Am un atac de panică. - Vino aici. Chiar aici.
Crezi că ești singurul care a pierdut pe cineva ? Ce crezi că facem aici ?
Am pierdut singura familie pe care am avut-o.
Quill, Groot, Drax, puicuța cu antenă, toți s-au dus.
Acum, înțeleg că ți-e dor de mama. Dar s-a dus. Cu adevărat.
Și mai sunt mulți alți oameni care s-au cam dus.
Dar îi poți ajuta.
Deci, dacă e prea mult să-ți cer să-ți perii firimiturile din barbă,
să-l faci pe sentimental să vorbească cu Pantalonași Frumoși și când nu se uită
să-i sug Piatra Infinitului și să mă ajuți să-mi recapăt familia ?
Bine.
- Plângi ? - Nu ...
Da !
Adună-te ! Poți s-o faci.
Bine ?
- Da, pot. - Bun.
Pot s-o fac.
Pot să fac asta.
Bun, Casanova. E singură. E șansa noastră.
Thor ?
Thor !
În regulă. Adu-o jos.
Pe direcția asta. Așa. Jos.
Ne putem grăbi ?
Băieți, mai repejor. Haideți. Suntem contratimp.
Toate astea, chiar ajută.
- Ai grijă, bine ? - Da.
Ia piatra și întoarce-te. Nu pierde vremea.
Te descurci.
- S-o facem. - Da, d-le.
Ne vedem înapoi.
Păziți-vă spatele.
Da.
Coordonatele pentru Vormir sunt introduse.
Tot ce trebuie să facă e să nu eșueze.
Suntem departe de Budapesta.
Bine, deci ...
Așteptăm ca tipul ăsta Quill să apară și,
apoi, ne conduce către Piatra Puterii, asta e ?
Să ne ascundem.
Nu suntem singurii din 2014 care caută pietrele.
Stai puțin, ce spui acum ?
Cine mai caută pietrele ?
Tatăl meu, sora mea ...
- și cu mine. - Și tu ?
Unde ești acum ?
- Cu plăcere. - Nu ți-am cerut ajutorul.
Și totuși, mereu ai nevoie de el.
Ridică-te.
- Tata ne vrea înapoi pe navă. - De ce ?
A găsit Piatra Infinitului.
- Unde ? - Pe o planetă numită Morag.
Planul tatei e în sfârșit în mișcare.
- O piatră nu înseamnă 6, Nebula. - E un început.
Dacă le are pe toate ...
Ronan a găsit Piatra Puterii. Te trimit pe nava lui.
- N-o să-i placă. - Alternativa e moartea, atunci.
Obsesia lui Ronan îi întunecă judecata.
N-o să te dezamăgim, tată.
Nu, așa e.
Jur ...
că te voi face mândru.
Așteptăm ca tipul ăsta Quill să apară,
apoi ne conduce către Piatra Puterii, asta e ?
Să ne ascundem.
Nu suntem singurii din 2014 care caută pietrele.
- Cine e ? - Nu știu ...
Capul mi se despică ... Nu știu ...
Unitatea ei sinaptică a fost, probabil, avariată în bătălie.
Adu-o pe nava mea.
Trebuie să ne băgăm, Căpitane. Lucrurile par să se fi terminat aici.
Am înțeles. Mă apropii de lift acum.
Dacă nu ai ceva împotrivă ...
o să servesc băutura aia acum.
Bun. E bună. Nu sta degeaba, închid ușa pentru mai târziu.
Apropo, simte-te liber să te speli.
D-le Rogers. Aproape am uitat că acel costum
- nu-ți avantaja fundul. - Nimeni nu ți-a cerut să te uiți.
Cred că arăți grozav, Căpitane.
Din punctul meu de vedere, acela e fundul Americii.
- Bagheta magică ? - Echipa de atac o securizează.
Te putem ușura de asta.
Chiar vă rog.
- Ai grijă cu aia ! - Doar dacă vrei să-ți ștergi memoria.
- Nu într-un fel foarte plăcut. - Promitem să avem grijă.
- Cine sunt tipii ăștia ? - Sunt SHIELD ...
De fapt, Hydra. Dar încă nu știam asta.
Serios, nu știați ? Adică ... arată ca băieții răi.
Ești mic, dar vorbești tare.
Sunt pe drum să coordonez operațiunea de căutare și salvare.
Sunt pe drum să coordonez operațiunea de căutare și salvare !
Sincer ! Cum crezi că vei ...
Taci.
Bun, tu urmezi, prieten mic. Iată piatra noastră.
Bun. Aruncă-mă.
Amice.
Ce crezi ? A fost atins numărul maxim.
- Ia-o pe scări ! - Da. Oprește-te !
Ia-o pe scări !
Bine, Căpitane. Sceptrul nostru e în lift și tocmai trece de etajul 80.
Mă ocup.
- Du-te în hol. - Bine. Ne vedem acolo.
Proba asigurată. Suntem în drum spre Dr. List.
Nu, nicio problemă, d-le Secretar.
Căpitane. Credeam că coordonai operațiunea ?
Schimbare de planuri.
Căpitane.
Rumlow.
M-a sunat Secretariatul. Preiau conducerea cu sceptrul.
Domnule ? Nu înțeleg.
Am aflat că ar putea fi o tentativă de furt.
Îmi pare rău, Căpitane.
Nu-ți pot da sceptrul.
- Va trebui să-l sun pe Director. - E în regulă. Crede-mă.
Hail Hydra.
Atâtea scări !
Degețica, recepționezi ? Văd premiul.
- E vremea să mergem. - Arunc bombele.
Acela e deodorant Axe ?
Da, am un recipient pentru urgențe. Relaxează-te.
- Ne putem concentra, te rog ? - Intru în tine. Acum.
Te pot întreba unde te duci ?
Să iau prânzul, apoi în Asgard. Îmi pare rău, tu cine ești ?
Alexander Pierce. El e omul, unul dintre cei din spatele lui Nick Fury.
Prietenii îmi spun D-l Secretar.
Va trebui să te rog să-mi predai prizonierul.
- Loki îi va da socoteală lui Odin. - Ne va da socoteală nouă.
Odin poate lua ce rămâne. Și o să am nevoie de servietă.
A fost proprietatea SHIELD peste 70 de ani.
Predă servieta, Stark.
Bine, mișcă, Stuart Little. Lucrurile devin încordate aici. Haide.
N-o să mă cert asupra a cine are autoritatea aici, bine ?
Îmi promiți că nu mori ?
Îmi provoci o ușoară aritmie cardiacă.
Nu sună a ușor.
Am nevoie de servietă.
Știu că ai multă putere. Spun și eu ...
Bine. Atunci, dă-mi servieta.
Fă-o, Lang !
- Ia-ți mâinile ! - Fereastra se închide. Scoate siguranța !
Îi dăm drumul !
- Stark ? - Stark !
Uite, are convulsii. Faceți loc !
- Doctor ! - Doctor !
A primit niște ajutor !
Stark, mașinăria din piept ?
Respiră !
Bună treabă. Ne vedem pe alee. O să iau o îmbucătură rapidă.
Fără scări !
O să fii bine, Stark. Rămâi cu noi !
O să încerc ceva, bine ? Nu știu dacă o să meargă.
Da !
A mers de minune. A fost o nebunie !
N-am știut că o să meargă.
- Servieta. - Servieta. Este ...
Unde e servieta ? Unde e Loki ?
Loki !
- Asta nu trebuia să se întâmple, nu ? - Am dat-o-n bară.
Loki ?!
Tony, ce se petrece ?
Spune-mi că ai găsit cubul.
Cred că glumești.
Îl văd pe Loki. Etajul 14.
Nu sunt Loki.
Și nu vreau să te rănesc.
Pot face asta toată ziua.
Da, știu. Știu.
De unde ai asta ?
Bucky este în viață !
Ce ?
E fundul Americii.
- Te rog ! - Îmi pare rău. Nu te pot ajuta, Bruce.
Dacă-ți cedez Piatra Timpului să ajut realitatea ta, mi-o condamn pe a mea.
Cu tot respectul, nu sunt sigur că știința susține asta.
Piatra Infinitului crează ceea ce tu simți ca fluxul timpului.
Iei una dintre pietre și fluxul acela se varsă.
Poate fi benefic pentru realitatea ta. Dar pentru cea nouă a mea, nu prea.
În această nouă realitate, fără arma principală împotriva forțelor întunericului
lumea noastră va fi copleșită. Milioane vor suferi.
Deci, spune-mi, doctore, știința ta poate preveni toate astea ?
Nu. Dar o putem șterge.
Fiindcă odată ce am terminat cu pietrele, ne putem întoarce în propria linie temporală
în momentul când ne-a fost luată. Deci, cronologic ...
În acea realitate ... n-a plecat niciodată.
Da, dar omiți cea mai importantă parte.
Pentru a returna pietrele, trebuie să supraviețuiești.
O vom face. O voi face. Promit.
Nu pot risca această realitate pe baza unei promisiuni.
E datoria Vrăjitorului Suprem ca să protejeze Piatra Timpului.
Atunci de ce naiba a dat-o Strange ?
- Ce ai spus ? - Strange. A dat-o.
I-a dat-o lui Thanos.
- De bună voie ? - Da.
- De ce ? - Nu știu. Poate a greșit.
Sau eu am făcut.
Strange era menit să fie cel mai bun dintre noi.
Deci, trebuie s-o fi făcut cu un motiv.
Mi-e teamă că ai dreptate.
Mulțumesc.
Contez pe tine, Bruce.
Cu toții o facem.
Rulează diagnoza.
Arată-mi fișierele ei de memorie.
Domnule, fișierul pare încâlcit.
A fost o amintire, dar nu a ei.
Mai există o conștiință care îi folosește rețeaua.
Altă Nebula.
Imposibil.
Duplicatul acesta are o ștampilă temporală de 9 ani din viitor.
Unde e această cealaltă Nebula ?
În sistemul nostru solar. Pe Morag.
- O poți accesa ? - Da. Ele două sunt legate.
Caută memoria dublurii după Pietrele Infinitului.
Și aceste pietre au fost prin multe locuri diferite, de-a lungul istoriei.
Istoria noastră. Deci, nu sunt multe locuri convenabile unde să apari.
- Adică trebuie să ne alegem țintele. - Corect.
Oprește imaginea.
Pământeni.
Răzbunătorii.
Mizerabili indisciplinați. Ce e reflexia aia ?
Amplifică asta, Maw.
Nu înțeleg.
- Două Nebule. - Nu, aceeași Nebula.
Din două timpuri diferite.
Setează cursul către Morag. Scanează memoria dublurii.
Vreau să văd totul.
- Doamnelor, ne vedem după. - Haideți.
Ce faci ?
Ar fi bine să lași furișatul pe seama fratelui tău.
Da, doar voiam să mă plimb și ...
Ce porți ?
Mereu port ăsta. E unul dintre preferatele mele.
Ce e cu ochiul tău ?
Ochiul meu. Asta ... Îți amintești Bătălia de la Haroquin ?
Când am fost lovit în față cu un paloș ?
Nu ești deloc Thor pe care-l cunosc, nu-i așa ?
Ba da, sunt.
Viitorul n-a fost blând cu tine, nu ?
N-am spus că sunt din viitor.
Am fost crescută de vrăjitoare, băiete.
Văd cu mai mult decât cu ochii, și tu știi asta.
Și sunt cu siguranță din viitor !
Da, ești.
- Trebuie să discut cu tine. - Putem discuta.
Capul lui era acolo ...
Corpul acolo ...
Care era scopul. Am ajuns prea târziu.
Stăteam acolo.
- Un idiot cu un topor. - Nu ești un idiot.
Erai aici, nu ? Căutând sfat de la cea mai înțeleaptă persoană din Asgard.
- Cred că da. - Idiot ? Nu.
- Un ratat ? Absolut. - E puțin cam dur.
Știi ce te face să fii ?
La fel ca toată lumea.
N-ar trebui să fiu ca toată lumea, nu ?
Toată lumea eșuează la ceea ce ar trebui să fie, Thor.
Măsura unei persoane, a unui erou
este cât de bine reușește să fie cine este.
Mi-a fost dor de tine, mamă.
Thor ! Am găsit !
Prindeți iepurele !
- Mamă, trebuie să-ți spun ceva. - Nu, fiule. Nu trebuie.
Ai venit să-ți repari viitorul tău, nu pe al meu.
- Dar e vorba de viitorul tău. - Nu e treaba mea.
Tu trebuie să fii mama.
Am luat chestia. Haide, trebuie să mergem.
- Aș fi vrut să avem mai mult timp. - A fost un dar.
Și tu vei fi bărbatul care trebuie să fii.
- Te iubesc, mamă. - Te iubesc.
Și mănâncă o salată.
- Haide. Trebuie să mergem. - La revedere.
- 3, 2 ... - Nu, așteaptă !
La ce mă uit ?
Uneori durează o secundă.
Sunt încă vrednic.
Frățioare.
La revedere, mamă.
Deci, e un idiot ?
Ce-i aia ?
Unealta unui hoț.
Asta e partea unde ies țepi cu schelete la capete și tot tacâmul ...
Despre ce vorbești ?
Când intri într-un loc numit templul Pietrei Puterii,
trebuie să fie capcane. Bine, ia-o înainte. Haide.
N-am fost mereu așa.
Nici eu.
Dar lucrăm cu ce avem, nu ?
Sincronizează-te.
3, 2, 1 ...
Ai ucis miliarde !
Ar trebui să fiți recunoscători.
- Unde sunt pietrele ? - S-au dus.
- Reduse la atomi. - Le-ai folosit acum două zile.
Am folosit pietrele ca să distrug pietrele. Aproape m-a ucis.
Dar treaba s-a terminat. Mereu va fi așa.
Sunt inevitabil.
- Ce le-ai făcut ? - Nimic. Deocamdată.
Nu încearcă să oprească, ceva ce voi face în timpul nostru.
Încearcă să repare ceva ce am făcut deja în timpul lor.
Pietrele ...
Le-am găsit pe toate.
Am câștigat.
Am schimbat balanța cosmică.
Acesta e viitorul tău.
E destinul meu.
Tatăl meu e multe lucruri. Mincinos nu e unul dintre ele.
Mulțumesc, Fiică.
Poate te-am tratat prea aspru ...
Și ăsta e destinul împlinit.
Domnule, fiica ta ...
Nu ...
... este o trădătoare.
Nu sunt eu. Nu sunt. N-aș putea ... Nu te-aș trăda niciodată.
Știu.
Și vei avea șansa s-o dovedești.
Nu ...
Știe !
Barton ? Barton, răspunde.
Romanoff ? Răspunde, avem o problemă. Haide !
Răspunde, avem o proble ...
Thanos știe.
Thanos ...
Căpitane ...
Îmi pare rău, amice. Avem o problemă.
Da, așa e.
- Ce vom face acum ? - Știi ceva, scutește-mă, Steve.
Tocmai am fost lovit în cap cu un Hulk.
Ai spus că avem o singură șansă. Asta a fost singura noastră șansă.
Am irosit-o. E irosită. Șase pietre sau nimic. Șase pietre sau nimic.
Te repeți, știi asta ? Te repeți.
Te repeți.
- Nu ! - Haide.
N-ai vrut un furt temporal, ai fost de acord cu asta ...
- Am eșuat. - Ai ruinat furtul temporal.
- Asta am făcut ? - Da !
Mai sunt alte opțiuni cu Tesseractul ?
Nu. Nu mai sunt alte opțiuni.
Nu mai sunt repetiții. Nu mai mergem nicăieri.
Ne-a mai rămas câte o particulă, fiecăruia.
Asta e, bine ? Folosim asta ... Pa-pa. Nu ajungeți acasă.
Da, dacă nu încercăm ...
atunci nu mai merge nimeni acasă.
Am găsit.
Există altă cale. Să luăm Tesseractul și să facem rost de particule noi.
O să mergem pe aleea amintirilor. Instalația militară, Garden State.
De ce erau amândoi acolo ?
Erau acolo la o ... Am o vagă idee exactă.
Cât de vagă ?
Despre ce vorbești ? Unde mergem ?
- Știu sigur că erau acolo ... - Care ei ?
- Ce facem ? - Și știu cum știu.
Ce e ? Ce e asta ?
Arată ca și cum improvizăm.
- Corect. - Ce improvizăm ?
Scott, du asta înapoi în unitate.
Pune-ți costumul.
Ce e în New Jersey ?
- 0-4, 0-4 ... - 0-7.
- Scuză-mă ...
1-9-7-0.
- Ești sigur ? - Căpitane. Steve, scuze.
America. Rogers. Uite, dacă faci asta
și nu funcționează, nu vă mai întoarceți.
Mulțumesc pentru discuția de încurajare, enervantule.
Ai încredere în mine ?
Da.
Decizia ta.
Îi dăm drumul.
Omule !
Iubire nu război !
Evident, nu ai fost născut aici, da ?
Ideea mea a fost.
Ei bine, imaginează-ți că ești din SHIELD, conduci
o organizație de spionaj fascistă.
Unde o ascunzi ?
La vedere.
Succes cu misiunea ta, Căpitane.
Succes cu proiectul tău, doctore.
Ești nou aici ?
Nu prea.
Am reușit.
Înapoi în joc.
Arnim, ești acolo ?
Arnim ?
Ușa e pe aici, amice.
Da.
Îl caut pe Dr. Zola. L-ai văzut ?
Da, nu, Dr. Zol ... Nu, n-am văzut pe nimeni.
Scuză-mă.
Te cunosc ?
Nu, d-le. Sunt ...
un vizitator de la MIT.
MIT.
Cum te cheamă ?
Howard.
Va fi ușor de ținut minte.
Howard ...
Potts.
Eu sunt Howard Stark.
Bună.
Rahat. Nu trage.
Da ...
Arăți puțin verde la față, Potts.
Sunt bine. Munca suplimentară.
Vrei să iei aer ?
- Alo, Potts. - Da. Ar fi grozav.
- Pe acolo. - Bine.
Ai nevoie de servietă ?
Nu ești unul dintre ăia, nu, Potts ?
- Alo. - Dr. Pym ?
La numărul ăsta ai sunat, da.
Sunt Căpitanul Stevens de la expediții.
- Avem un pachet pentru tine. - Adu-l sus.
Asta e problema, d-le. Nu putem.
Nu înțeleg. Credeam că asta e treaba ta.
Ei bine, doar că ... D-le, cutia strălucește și,
ca să fiu sincer, unii dintre băieții noștri nu se simt așa de bine.
Nu și-au văzut de treabă, nu ?
Da, așa e. Ar fi bine să cobori.
Scuzați-mă. La o parte !
Deci, flori și varză murată. Ai o întâlnire importantă diseară ?
Soția mea e însărcinată.
Și ... Prea mult timp la birou.
- Felicitări. - Mulțumesc. Ține asta, te rog.
Da, sigur.
- În ce lună e ? - Nu știu ...
E în punctul în care nu mai suportă să aud cum mestec.
Cred că voi mânca cina la cantină din nou.
Am o fetiță.
O fetiță ar fi grozav. O șansă mai mică să ajungă ca mine.
Ce ar fi îngrozitor la asta ?
Să spunem că binele suprem arareori a cântărit mai mult
decât interesul propriu.
- Și nu i-ai mai văzut pe acești 2 bărbați ? - Nu, am un ochi pentru așa ceva.
- Cei doi arătau ciudat. - Îi poți descrie ?
- Unul dintre ei avea barbă hippie. - Hippie ? Ca Bee Gees sau Mungo Jerry ?
Cu siguranță ca Mungo Jerry.
Da, sunt Chester. Vreau toți polițiștii militari disponibil
la sub-nivelul 6. Avem o breșă potențială.
Deci, cum stai cu numele ?
Dacă e băiat, soției mele îi place Almanzo.
Poate vrei să te mai gândești. Ai timp.
Dă-mi voie să te întreb ceva.
Când s-a născut copilul tău ...
- ai fost emoționat ? - Rău de tot. Da.
Te-ai simțit calificat ?
Adică ai știut cum să mânuiești cu succes lucrul ăla ?
La propriu, am pus totul cap la cap pe măsură ce avansam.
M-am gândit la ce a făcut tatăl meu și ...
Tatăl meu n-a avut nicio problemă
pe care să n-o rezolve cu o centură cu scule.
Credeam că tata era dur cu mine.
Acum, privind înapoi, îmi amintesc lucrurile bune.
- Chiar a spus ceva deosebit. - Da ? Cum ar fi ?
Nicio sumă de bani nu-ți va cumpăra o a doua dată.
Un tip deștept.
A făcut tot ce a putut.
Să-ți spun ceva. Copilul încă nu e aici
și aș face orice pentru el.
Mă bucur că te-am cunoscut, Potts.
Da, Howard ...
Totul va fi bine.
Mulțumesc pentru tot ...
ce ai făcut pentru țara asta.
Jarvis.
Ne-am mai întâlnit cu tipul ăla ?
Nu cred, domnule.
Pare foarte familiar.
Ciudată barbă, totuși.
- Ești slabă. - Eu sunt tu.
Poți opri asta.
Știi că vrei.
Ai văzut ce se întâmplă în viitor ?
Thanos găsește Piatra Sufletului.
Vrei să știi cum o face ?
Vrei să știi ce-ți face ție ?
Destul.
Mă dezguști.
Dar asta nu înseamnă că ești inutilă.
Cum arăt ?
În alte circumstanțe,
ar fi foarte grozav.
Pariez că ratonul n-a trebuit să se cațere pe un munte.
Tehnic, nu e un raton.
Cum zici tu. Mănâncă gunoaie.
Bine ați venit.
Natasha, fiica lui Ivan.
Clint, fiul lui Edith.
Cine ești tu ?
Consideră-mă un ghid.
Pentru tine și pentru toți cei care caută Piatra Sufletului.
Bine. Spune-ne unde e. Apoi vom pleca.
De ar fi așa de ușor.
Ce cauți se află înainte ta ...
la fel, lucrul de care te temi.
Piatra e acolo jos.
Pentru unul dintre voi.
Pentru celălalt ...
Pentru a lua piatra, trebuie să pierzi pe cineva iubit.
Un schimb permanent.
Un suflet pentru un suflet.
Cum merge ?
Iisuse ...
Poate inventează asta.
Nu, nu cred.
De ce, fiindcă știe numele tatălui tău ?
Eu nu-l știam.
Thanos a plecat de aici cu piatra
fără fiica lui. Nu e o coincidență.
Da.
Cu orice preț.
Dacă nu luăm piatra aia, miliarde de oameni rămân morți.
Atunci cred că amândoi știm cine trebuie să fie.
Cred că da.
23.976
Încep să cred că am fost oameni diferiți, Natasha.
În ultimii 5 ani, am încercat să fac un singur lucru : să ajung aici.
Despre asta a fost vorba. Să aduc pe toată lumea înapoi.
- Să nu devii decentă. - Ce, crezi că vreau s-o fac ?
Încerc să-ți salvez viața, idiotule.
Da, ei bine, nu vreau să faci asta fiindcă eu ...
Natasha, știi ce am făcut.
Știi ce am devenit.
Nu judec oamenii după cele mai rele greșeli ale lor.
Poate ar trebui.
Tu n-ai făcut-o.
Ești o durere de cap, știi asta ?
Bine.
Ai câștigat.
Spune familiei mele că-i iubesc.
Spune-le singur.
Să te ia naiba !
Dă-mi drumul.
Nu.
Te rog, nu.
E în regulă.
Te rog ...
23.976
Le avem pe toate ?
Vrei să-mi spui că va funcționa ?
Clint, unde e Nat ?
Știm dacă a avut familie ?
Da. Pe noi.
Ce ?
Tocmai i-am adresat o întrebare ...
Da, te porți de parcă e moartă. De ce te porți așa ?
Avem pietrele, da ? Cât timp avem pietrele,
Căpitane, o putem aduce înapoi, nu-i așa ?
Să oprim rahatul ăsta. Suntem Răzbunătorii, adunați-vă.
N-o putem aduce înapoi.
- Ce ? - Nu poate fi reparat.
Îmi pare rău. Fără supărare, dar ești o ființă foarte pământeană, bine ?
Vorbim despre magie spațială. Și "nu" pare foarte ... nu crezi ?
Știu că situația mă depășește.
Dar ea încă nu e aici, nu ?
- Asta voiam să spun. - Nu poate fi reparat.
Sau, cel puțin, asta a avut de spus tipul ăla mare care plutește.
Poate vrei să discuți cu el ? Bine ?
Ia-ți ciocanul și zboară și vorbește cu el.
Trebuia să fiu eu.
Și-a sacrificat viața pentru nenorocita aia de piatră. Și-a pariat viața pe ea.
Nu se întoarce.
Trebuie să facem să merite. Trebuie.
O vom face.
Bun. Mănușa e pregătită.
Întrebarea este, cine o să pocnească din degete ?
O fac eu.
E în regulă.
Nu. Oprește-te.
Thor, așteaptă.
Nu ne-am hotărât cine va purta mănușa.
Îmi pare rău. Ce, stăteai și așteptai ocazia potrivită ?
Măcar ar trebui să discutăm.
Faptul că stăm și ne holbăm la chestia aia nu va aduce pe nimeni înapoi.
Sunt cel mai puternic Răzbunător, bine ? Deci, responsabilitatea e a mea.
E datoria mea. Nu e asta ... Oprește-te ! Lăsați-mă.
Lasă-mă să o fac. Lasă-mă să fac ceva bun.
- Ceva grozav. - Uite ...
Nu e doar faptul că acea mănușă canalizează
destulă energie să aprindă un continent, îți spun că nu ești în stare.
Ce crezi că curge prin venele mele acum ?
Sos de brânză ?
- Fulger. - Da.
Fulgerul n-o să te ajute, amice.
Trebuie să fiu eu.
Ai văzut ce i-au făcut pietrele lui Thanos. Aproape l-au ucis.
Niciun dintre voi nu veți supraviețui.
De unde știm că o s-o faci tu ?
Nu știu. Dar radiațiile sunt, în principal, gamma.
E ca și cum ...
am fost menit pentru asta.
Ești gata, da ?
S-o facem.
Amintește-ți de toată lumea ștearsă de Thanos acum 5 ani
și adu-i înapoi în prezent, astăzi.
Nu schimba nimic din ultimii 5 ani.
Am înțeles.
Friday, fă-mi un serviciu și activează protocolul 8.
Da, șefule.
Toată lumea se întoarce acasă.
- Dă-o jos ! - Nu, stai. Bruce, ești bine ?
Vorbește, Banner.
Sunt bine.
Bruce !
Nu-l mișca.
- A mers ? - A meritat încercare. E în regulă.
Dragă.
Băieți ...
cred că a mers !
Nu pot respira !
Baldachin.
Rhodey, Rocket, ieșiți de aici !
Grăbiți-vă !
Haide !
Rhodey !
S.O.S. ! Recepționează cineva ? Suntem la nivelul inferior, se inundă !
- Ce ? - Ne înecăm ! Aude cineva ? S.O.S. !
Stai ! Sunt aici ! Sunt aici, mă auzi ?
Căpitane ?
Fiică.
Da, tată.
Deci, acesta e viitorul. Bravo.
Mulțumesc, tată. N-au bănuit nimic.
Aroganții n-o fac niciodată.
Du-te.
Găsește pietrele. Adu-mi-le.
Ce vei face ?
Aștept.
Spune-mi ceva.
În viitor, ce se întâmplă cu noi două ?
Am încercat să te omor.
De mai multe ori.
Dar, până la urmă, devenim prietene.
Devenim surori.
Haide.
Îl putem opri.
Haide, amice. Trezește-te.
Ăsta e omul meu.
Pierzi ăsta din nou, îl păstrez.
Ce s-a întâmplat ?
Ne-am jucat cu timpul. Tinde să răspundă.
O să vezi.
Ce a făcut ?
Absolut nimic.
Unde sunt pietrele ?
Pierdute undeva sub toate astea.
Tot ce știu e că el nu le are.
Deci, păstrăm lucrurile așa.
- Știi că e o capcană, da ? - Da ...
Nu-mi pasă prea mult.
Bun.
Atâta vreme cât suntem cu toții de acord.
Să-l omorâm așa cum trebuie de data asta.
N-ați putea să trăiți cu propriul eșec.
Unde v-a adus asta ?
Înapoi la mine.
Credeam că eliminând jumătate dintre lucrurile vii,
cealaltă jumătate ar prospera.
Dar mi-ați arătat că asta e imposibil.
Și, atâta vreme cât există cei ce-și amintesc ce a fost,
mereu vor exista cei ce nu vor accepta ceea ce poate fi.
Se vor opune.
Da. Suntem cu toții cam încăpățânați.
Sunt recunoscător.
Pentru că acum știu ce trebuie să fac.
Voi rade Universul până la ultimul său atom.
Și apoi ...
Cu pietrele pe care le-ați adunat pentru mine, voi crea unul nou.
Plin de viață,
dar care să nu știe ce a pierdut, ci doar ce i-a fost oferit.
Un univers recunoscător.
Născut din sânge.
N-o vor ști niciodată.
Fiindcă nu veți mai fi în viață ca să le spuneți.
Ne vedem de partea cealaltă.
Rezistă ! Vin !
Te cunosc.
Tată. Am pietrele.
Ce ?!
Oprește-te.
Ne trădezi ?
Nu trebuie să faci asta.
Eu sunt ... asta.
Nu, nu ești.
Ai văzut ce devenim.
Nebula, ascult-o.
Te poți schimba.
N-o să mă lase.
Nu !
Bine. Thor. Lovește-mă.
Șefule, trezește-te.
Știam eu !
În toți anii mei de cuceriri ...
violență
măcel ...
N-a fost niciodată personal.
Dar îți spun acum ...
ce-i voi face micuței tale planete încăpățânate și enervante ...
O să savurez asta. Foarte mult.
Căpitane, mă auzi ?
Căpitane, sunt Sam. Mă auzi ?
În stânga ta.
E toată lumea ?
Ce, voiai mai mulți ?
Răzbunători ...
adunați-vă.
Nu. Dă-mi asta.
Îl ai pe cel mic.
Sfinte Sisoe.
N-o să crezi ce se petrece. Îți amintești când eram în spațiu ?
Și eram dus de tot ? Probabil am leșinat, fiindcă m-am trezit și tu nu mai erai.
Dar era acolo Doctorul Strange, da ? Și spunea :
Au trecut 5 ani. Haide, au nevoie de noi !
Și a început să facă chestia aia galben strălucitoare ce o tot face ...
Ce faci ?
E frumos.
Gamora ?
Credeam că te-am pierdut.
Nu mă atinge !
Ai ratat prima dată ...
apoi le-ai prins pe amândouă a doua oară.
Ăsta e ? Serios ?
Opțiunile erau el sau un copac.
Căpitane, ce vrei să fac cu chestia asta nenorocită ?
Du pietrele alea cât de departe posibil !
Nu !
Trebuie să le ducem înapoi de unde au venit.
N-avem cum să le ducem înapoi. Thanos a distrus tunelul cuantic.
Așteaptă !
Asta n-a fost singura noastră mașină temporală.
Mai vede cineva o dubă maro acolo ?
Da !
Dar n-o să-ți placă locul unde e parcată.
Scott, de cât timp ai nevoie s-o faci să meargă ?
Poate 10 minute.
Pornește-o. O să-ți aducem pietrele.
Ne ocupăm, Căpitane.
Ai spus că una din 14 milioane vom câștiga, da ?
Spune-mi că asta e.
Dacă-ți spun ce se întâmplă, n-o să se întâmple.
Ar fi bine să ai dreptate.
E un dezastru aici.
E moartă.
- Ce ? - E moartă.
Trebuie să refac legăturile.
Unde e Nebula ?
Nu răspunde.
Domnule !
Clint !
Dă-mi-o.
Mi-ai luat totul.
Nici nu mai știu cine ești.
O să știi.
Am luat-o !
Activează Uciderea Instantanee !
Ploaie de foc !
Dar Domnule, trupele noastre !
Fă-o !
Mai vede cineva asta ?
Mă ocup eu.
Mă ocup eu !
Bine, nu mă ocup.
- Ajutor ! Cineva să mă ajute ! - Queens, fii atent.
Rezistă. Te țin eu, puștiule.
Mă bucur să te cunosc ...
Doamne !
Ce naiba e asta ?
Friday, în cine trag ?
Ceva a pătruns în atmosfera superioară.
Da !
Danvers, avem nevoie de ajutor.
Bună. Sunt Peter Parker.
Bună, Peter Parker. Ai ceva pentru mine ?
Nu știu cum o să treci prin toate astea.
Nu-ți fă griji.
Are ajutoare.
Sunt ... inevitabil.
Și eu ...
sunt ...
Iron Man.
D-le Stark ?
Salut ...
D-le Stark ? Mă auzi ?
Sunt Peter.
Am câștigat.
D-le Stark ...
Am câștigat, d-le Stark.
Am câștigat și tu ai făcut-o, d-le. Tu ai făcut-o.
Îmi pare rău ... Tony ...
- Bună. - Bună, Pep ...
- Friday ? - Funcțiile vitale critice.
Tony.
Uită-te la mine.
Vom fi bine.
Te poți odihni acum.
Toată lumea vrea un final fericit, nu ?
Dar asta nu iese mereu așa.
Poate de data asta.
Sper că dacă reasculți asta,
e fiindcă sărbătorești.
Sper că familiile noastre sunt reîntregite,
sper că primim totul înapoi și ceva ce este
o versiune normală a planetei a fost restaurată.
Dacă a existat vreodată așa ceva.
Doamne, ce lume !
Universul, acum.
Dacă mi-ai fi spus acum 10 ani că nu suntem singuri,
darămite într-o asemenea măsură,
aș fi fost surprins. Dar haide ...
Acele forțe epice ale întunericului și luminii, care au intrat în joc ...
Și, la bine și la rău,
asta e realitatea în care Morgan va trebui să găsească o cale de a crește.
Deci, am găsit puțin timp și am înregistrat un mic salut ...
În cazul unei morți premature. Din partea mea.
Nu că moartea, în orice moment, nu este prematură.
Chestia asta cu călătoria temporală ce o vom încerca și reuși mâine
m-a făcut să mă gândesc la asta.
Dar, din nou, ăsta e numărul eroului. Parte din călătorie e sfârșitul.
Totul se va rezolva exact așa cum trebuie.
Te iubesc de 3.000 de ori.
Știi, mi-aș dori să existe o cale ...
prin care aș putea să-i spun.
Că am câștigat.
Am reușit.
Știe.
Amândoi.
Ce faci, micuțo ?
- Bine. - Ești bine ?
Bine. Ți-e foame ?
- Ce vrei ? - Cheeseburgeri.
Știi că tatălui tău îi plăceau cheeseburgerii ?
Îți voi da toți cheeseburgerii pe care-i vrei.
Bine.
Deci, când să te așteptăm înapoi ?
- Legat de asta ... - Thor, poporul tău are nevoie de un rege.
Nu, deja au unul.
E nostim.
Vorbești serios ?
E vremea să fiu cine prefer să fiu
decât cine ar trebui să fiu.
Dar tu ești un lider. Asta ești.
Știi că aș face multe schimbări pe aici.
Contez pe asta. Majestate.
Ce vei face ?
Nu sunt sigur.
Pentru prima dată într-o mie de ani ...
nu am nicio cale. Am un mijloc de transport, totuși.
Mut-o sau o pierzi, grămadă de păr.
Iată-ne.
Tree ! Mă bucur să te văd.
Ei bine ...
Gardienii Galaxiei din nou împreună.
Unde mergem prima dată ?
Ca să știi, e încă nava mea. Eu sunt șeful.
Știu. Desigur că ești.
Desigur.
Vezi, spui desigur, dar apoi atingi harta.
Te face să crezi că poate nu ți-ai dat seama că eu sunt șeful.
Quill, astea este nesiguranța ta. Bine ?
Eu doar încerc să fiu de ajutor. Un asistent.
- Quill. - Asta am spus.
Ar trebui să vă luptați pentru onoarea conducerii.
Sună corect.
- Nu e necesar. - Nu e.
Bine ?
Am niște arme laser, doar dacă nu vreți să folosiți cuțite.
Da. Vă rog, folosiți cuțite.
Eu sunt Groot.
Nu e necesar.
Nu ne vom înjunghia.
Toată lumea știe cine e șeful.
Eu sunt.
Da, tu ! Desigur !
Desigur.
Nu uita ...
Trebuie să returnezi pietrele în același moment în care le-ai luat.
Sau vei deschide o grămadă de realități alternative afurisite.
Nu-ți fă griji, Bruce. O să tai toate ramurile.
Știi, am încercat.
Când aveam mănușa, pietrele, chiar am încercat s-o aduc înapoi.
- Mi-e dor de ei, omule. - Și mie.
Știi, dacă vrei, pot să vin cu tine.
Ești un om bun, Sam.
Asta e a mea, totuși.
Nu fă nimic prostesc, până mă întorc.
Cum aș putea ? Iei toată prostia cu tine.
O să-mi lipsești, amice.
Va fi în regulă, Buck.
Cât va dura ?
Pentru el ? Cât timp are nevoie. Pentru noi, 5 secunde.
Gata, Căpitane ?
Bun. Ne vedem înapoi aici, bine ?
Să fii sigur de asta.
Plecare cuantică în 3, 2, 1 ...
Și întoarcere în 5, 4, 3, 2, 1 ...
Unde e ?
Nu știu. A trecut de ștampila lui temporală. Ar trebui să fie aici.
- Adu-l înapoi. - Încerc.
- Adu-l naibii înapoi. - Am spus că încerc !
Sam.
Du-te.
Căpitane ?
Bună, Sam.
A mers ceva rău sau ceva a mers bine ?
După ce am pus pietrele înapoi, m-am gândit ...
Poate o să încerc puțin din viața ce-mi spunea ...
Tony să o încerc.
Cum a ieșit pentru tine ?
A fost frumos.
Mă bucur pentru tine. Cu adevărat.
Mulțumesc.
Singurul lucru care mă supără e faptul că trebuie
să trăiesc într-o lume fără Căpitanul America.
Asta-mi amintește ...
Probează-l.
Cum se simte ?
Ca și cum ar fi al altcuiva.
Nu e.
Mulțumesc.
O să-mi dau silința.
De asta e al tău.
Vrei să-mi povestești despre ea ?
Nu.
Nu cred că o s-o fac.
SFÂRȘIT